ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

26 березня 2024 року 	м. Дніпро	справа № 160/148/23	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Ясенової Т.І. (доповідач),
                               суддів:  Головко О.В., Суховарова А.В.,     

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 березня 2023 року (суддя Тулянцева І.В.) в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області в якому позивач просить:
визнати протиправною та скасувати відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 02.11.2022 №33665-25582/Ю-01/8-0400/22 у перерахунку пенсії ОСОБА_1 , згідно із заявою від 06.10.2022;
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області виконати перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 28.12.2020 року на підставі заяви від 06.10.2022 року з урахуванням виплачених сум пенсії.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що вважає рішення про відмову у здійсненні перерахунку пенсії, оформлене листом від 02.11.2022 №33665-25582/Ю-01/8-0400/22 протиправними, оскільки відповідачем при обрахуванні розміру пенсії було застосовано невірний коефіцієнт страхового стажу та зроблено невірний розрахунок заробітної плати, що враховується при призначенні пенсії. Так, позивач зазначає, що згідно довідки РС-право по пенсійній справі №046150006561, станом на 31.11.2020, її страховий стаж складав 32 роки 06 місяців 18 днів, а тому показник коефіцієнту страхового стажу станом на 28.12.2020, складає 0,32500 із розрахунку 32 роки 6 місяців 18 днів. Також позивач не погоджується із застосуванням показника середньої заробітної плати, який був застосований при розрахунку розміру пенсії та зазначає, що середньомісячний заробіток для обчислення становить 8251,16 грн, а не 6023,21 грн, як то визначив у рішенні відповідач. Тобто, розмір її пенсії з моменту призначення повинен становити 2681,63 грн, а не 1756,79 грн, як розрахував пенсійний орган. Отже, відмова відповідача у перерахунку первинно призначеної пенсії з 28.12.2020, є протиправною.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 березня 2023 року адміністративний позов  задоволено частково.
Визнано протиправною та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, оформлене листом від 02.11.2022 №33665-25582/Ю-01/8-0400/22 про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 , згідно із заявою від 06.10.2022.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 28.12.2020 з урахуванням висновків суду, викладених у даній справі.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області  за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати з оплати судового збору у сумі 536,80 грн.
Відповідач, не погодившись з таким суду, звернувся з апеляційною скаргою, вважає рішенням порушено норми матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимог.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що  суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог, оскільки позивачка не просить провести їй перерахунок із застосуванням стажу 35 років 06 місяців. Натомість, в позовній заяві вона вказує, що має право на перерахунок пенсії із розрахунку стажу 32 роки 06 місяців 18 днів та застосуванням коефіцієнту стажу з урахуванням кратності (390/100*12)/1)= 0,32500. Крім того, суд першої інстанції втрутився у дискреційні повноваження Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із зазначенням у висновках суду, що необхідно здійснити перерахунок пенсії із розрахунку стажу 35 років 06 місяців. Дійсно, на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.11.2021 у справі №160/4016/21 Позивачці, як працюючій пенсіонерці, з 28.12.2020 призначено пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2, обчислену відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Розмір пенсії з 28.12.2020 обчислено виходячи із загального стажу, зарахованого по 31.11.2020, що складало — 29 років 02 місяці 18 днів, заробітної плати за даними системи персоніфікованого обліку з 01.10.2002 по 31.11.2020 та становив - 1769,00 гри. Згідно постанови КМУ від 16.02.2022 №118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році», пункту 4 частини 4 статті 42 Закону №1058 та на підставі наданої Позивачкою заяви про перерахунок пенсії від 29.04.2022 №1465, пенсію перераховано виходячи із загального страхового стажу зарахованого по 31.12.2021, що становить 30 років 03 місяці 17 днів, коефіцієнт страхового стажу складає — 0,30250. Загальний розмір пенсії Позивачки з 01.05.2022 склав — 2300,00 грн, де: Також, на підставі заяви від 14.09.2022 про перерахунок пенсії з урахуванням періоду догляду за дитиною з інвалідністю з дитинства (з 01.06.1999 по 10.10.2002) з 01.09.2022 позивачці проведено перерахунок пенсії, де: загальний страховий стаж склав — 33 роки 07 місяців 17 днів (зараховано по 31.12.2021), коефіцієнт страхового стажу з урахуванням величини оцінки одного року страхового стажу 1% складає — 0,33583. Загальний розмір пенсії з 01.09.2022 склав — 2300,00 грн. Отже, у позивачки юридично та фактично відсутній страховий стаж 35 років 06 місяців. Дійсно, в мотивувальній частині рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.11.2021 у справі №160/4016/21 зазначено що страховий стаж позивачки складає 35 років 06 місяців, проте це є опискою в рішенні суду, оскільки, ні в позовній заяві до справи №160/4016/21, ні у відзиві, ні в матеріалах справи не фігурує цифра стажу 35 років 06 місяців. І в позовній заяві позивачки, і у відзиві до справи №160/4016/21 зазначено, що страховий стаж становить 29 років 08 місяців 19 днів, в тому числі пільговий стаж за Списком №2 - 18 років 02 місяці 19 днів. Таким чином, суд першої інстанції, ухвалюючи рішення по справі №160/148/23 помилково взяв розрахунок стажу 35 років 06 місяців.
Позивач у відзиві на апеляційну скаргу посилається на те, що  в тексті апеляційної скарги відповідач посилається на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.11.2021 у справі № 160/4016/21, в якому помилково зазначено страховий стаж у розмірі 35 років 06 місяців проти правильного стажу у розмірі 32 роки 06 місяців. Однак, відповідачем вищевказане судове рішення від 29.11.2021 не оскаржувалось і відповідачем не було виконано для позивача перерахунок пенсії із страхового стажу у розмірі 35 років 06 місяців. З тексту апеляційної скарги видно, що рішення Дніпропетровського адміністративного суду від 10.03.2023 у справі № 160/148/23 по суті є правильним з опискою страхового стажу у 35 років яка не спростована самим відповідачем по тексту рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.11.2021 № 160/4016/21. Правильний розрахунок пенсії станом на 28.12.2020 є 2 523,03 грн. із вирахування 7763,17 х 0,32500 = 2523,03 грн. Де 7763,17 середня заробітна плата, а 0,32500 коефіцієнт страхового стажу позивача станом на 28.12.2020. За вищевказаних обставин вважає, що рішення суду першої інстанції з юридичної точки зору вірне з поправкою на загальний страховий стаж 32 роки 06 місяців і коефіцієнт страхового стажу- 0,32500, отже заявлені позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити.
Відповідно до вимог статті 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження.
Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву, колегія суддів дійшла таких висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 28 грудня 2020 року звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 2. На час звернення до відповідача ОСОБА_1 виповнилось 50 років.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 12.01.2021 №0400-010303-8/2410 позивачці відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку з недосягненням на день звернення пенсійного віку 55 років та не зараховано період роботи з 01.10.2008 по 29.09.2013, оскільки в довідці №580 від 17.12.2020 не вказано атестацію робочих місць.
03.02.2021 ОСОБА_1 повторно звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 2 та надала додаткові документи. Відповідно до поданих документів був розрахований стаж роботи, який склав 29 років 8 місяців 19 днів (загальний стаж роботи), з якого за Списком № 2 - 18 років 2 місяці 6 днів (у тому числі до пільгового стажу роботи відповідачем зараховано період роботи з 01.10.2008 по 29.09.2013.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.11.2021 по справі № 160/4016/21 визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області в частині відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах і зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провести призначення та нарахування пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 , з 28 грудня 2020 року.
Крім того, рішенням суду по справі № 160/4016/21 встановлено, що загальний страховий стаж роботи позивачки становить 35 років 6 місяців, у тому числі - 16 років 2 місяці 11 днів на пільгових умовах за Списком № 2.
Відповідачем нараховано загальний розмір пенсійної виплати станом на 28.12.2020, який складає 1769,00 грн.
На підставі заяви позивачки від 29.04.2022 про перерахунок пенсії відповідно абзацу 4 частини 4 статті 42 Закону № 1058 (у зв`язку з набуттям стажу для повної пенсії) з 01.05.2022 відповідачем проведено перерахунок пенсії. Загальний страховий стаж складав 30 років 3 місяці 17 днів (зарахований по 31.12.2021). Коефіцієнт страхового стажу з урахуванням величини оцінки одного року страхового стажу 1% складав 0,30250. Загальний розмір пенсійної виплати, станом на 01.05.2022, складав 2300,00 грн.
14.09.2022 позивач повторно звернулася до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії з урахуванням періоду догляду за дитиною з інвалідністю з дитинства (з 01.06.1999 по 10.10.2002) з 01.09.2022. Пенсійним органом було проведено перерахунок пенсії за яким загальний страховий стаж склав - 33 роки 7 місяців 17 днів (зарахований по 31.12.2021). Коефіцієнт страхового стажу з урахуванням величини оцінки одного року страхового стажу 1% склав 0,33583. Загальний розмір пенсійної виплати з 01.09.2022 склав 2300,00 грн.
06.10.2022 ОСОБА_1 звернулася до пенсійного органу із заявою про перерахунок первинно призначеної пенсії із врахуванням страхового стажу в якому зазначила, що в червні 2022 року їй з Розрахунку стажу (РС – право) стало відомо, що станом на 28.12.2020 (дата з якої призначено пенсію), страховий стаж складав 32 роки 06 місяців 18 днів, але при первинному призначенні пенсії було враховано стаж – 29 років 02 місяці 17 днів. Тобто, при первинному призначенні пенсії не було враховано 3 роки 04 місяці, що в кінцевому підрахунку відобразилось на загальному коефіцієнті страхового стажу, який було враховано у розмірі – 0,29167, що є невірним. Вірний показник коефіцієнта страхового стажу станом на 28.12.2020 року складає – 0,32500, який розрахований наступним чином: (32х12)=384+6=390 місяців; (390/100Х12)х1=0,32500. Показник середньої заробітної плати за листопад 2020 року становив – 10634,72 грн. При показнику індивідуального коефіцієнту заробітку – 0,77587 середня заробітна плата для обчислення пенсії станом на 28.12.2020 року складає – 8251,16 грн., однак при призначенні пенсії було взято розмір середньомісячного заробітку у розмірі – 6023,21, що є неправомірним. Вважає, що правильні показники для врахування розміру пенсії первинно призначеної повинні бути наступними: коефіцієнт стажу з урахуванням кратності (390/100х12)х1)=0,32500; середньомісячний заробіток – 8251,16 грн.; розмір пенсії за віком (ст. 27) (8251,16х0,32500)=2681,63 грн., тобто розмір щомісячної виплати з моменту призначення пенсії був меншим на 924,84 грн. (2681,63 грн. – 1756,79 грн. = 924,84 грн.). З урахуванням наведеного позивачка просила пенсійний орган провести перерахунок первинно призначеної пенсії за віком на пільгових умовах, з 28.12.2020 на підставі рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.11.2021 по справі №160/4016/21.
02.11.2022 Головним управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області розглянуто звернення позивача та листом за вих. №33665-25582/Ю-01/8-0400/22 повідомлено про відсутність підстав у перерахунку пенсії. У вказаному рішенні відповідач зазначає, що на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.11.2021  по справі №160/4016/21 з 28.12.2020   ОСОБА_1 призначено пенсію на пільгових умовах за Списком №2. Розмір пенсії було обчислено виходячи із загального страхового стажу 29 років 2 місяці 17 днів (зарахований по 30.11.2020). Коефіцієнт страхового стажу з урахуванням величини оцінки одного року страхового стажу 1% складав 0,29167. Заробітну плату розраховано за період роботи з 01.10.2002 по 30.11.2020 за даними системи персоніфікованого обліку. Індивідуальний коефіцієнт заробітної плати після оптимізації - 0,77587. Також відповідачем було зазначено, що відповідно до ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», при розрахунку заробітної плати для призначення пенсії застосовується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарних роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Враховуючи зазначене, середньомісячний заробіток для обчислення пенсії з урахуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, обчисленої як середній показник за 2017 – 2019 роки складає – 6023,21 грн. (7763,17 грн. х 0,77587). Загальний розмір пенсійної виплати, станом на 28.12.2020 року складав – 1769,00 грн. На підставі заяви від 29.04.2022 про перерахунок пенсії відповідно до абз. 4 ч. 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (у зв`язку із набуттям стажу для повної пенсії) з 01.05.2022  проведено перерахунок пенсії. Загальний страховий стаж складав 30 років 3 місяці 17 днів (зарахований по 31.12.2021). Коефіцієнт страхового стажу з урахуванням величини оцінки одного року страхового стажу 1% складав – 0, 30250. Загальний розмір пенсії, станом на 01.05.2022 складав – 2300,00 грн. На підставі заяви від 14.09.2022 про перерахунок пенсії з урахуванням періоду догляду за дитиною з інвалідністю з дитинства (з 01.06.1999 по 10.10.2002) з 01.09.2022  проведено перерахунок пенсії. Загальний страховий стаж склав 33 роки 7 місяців 17 днів (зарахований по 31.12.2021). Коефіцієнт страхового стажу з урахуванням величини оцінки одного року страхового стажу 1% складає – 0,33583. Загальний розмір пенсійної виплати з 01.09.2022 складає 2300,00 грн. Запропоновано позивачці у разі незгоди із прийнятим рішенням, оскаржити його в установленому порядку.
Не погоджуючись із рішенням відповідача про відмову в перерахунку пенсії за заявою від 06.10.2022, позивач звернулася до суду із даним позовом.
Вирішуючи спірні правовідносини, суд зазначає наступе.
Частиною 2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Пунктом 1 частини 1 статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 року (далі - Закон №1058-IV) передбачено, пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.
Згідно з ч. 1 ст. 27 Закону № 1058 розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = Зп * Кс, де: П - розмір пенсії, у гривнях; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 вказаного Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до ст. 25 вказаного Закону.
За змістом ч. 2 ст. 40 Закону України № 1058 заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою:
Зп = Зс * (Ск: К), де:
Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;
Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.
Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 +... + Кзn);
К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.
У разі відсутності на день призначення пенсії даних про середню заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, за попередній рік для визначення середньої заробітної плати (доходу) враховується наявна середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, за місяці попереднього року з наступним перерахунком заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії після отримання даних про середню заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачені страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії.
Коефіцієнт заробітної плати (доходу) застрахованої особи за кожний місяць страхового стажу, який враховується при обчисленні пенсії, визначається за формулою: Кз = Зв: Зс, де: Кз - коефіцієнт заробітної плати (доходу) застрахованої особи; Зв - сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу); Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу), а в разі одноразової сплати єдиного внеску відповідно до ч. 5 ст. 10 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" - за місяць, в якому укладено договір про добровільну участь.
Сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу), визначається за формулою: Зв = З + Зд, де: Зв - сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу); З - сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, з якої фактично сплачено страхові внески згідно з цим Законом за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу); Зд - сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, розрахована виходячи із передбаченої ч. 3 ст. 24 цього Закону доплати, за місяць, за який визначається коефіцієнт заробітної плати (доходу), і яка визначається за формулою: Зд=Д/Т*100 %, де Д - сума доплати, здійснена відповідно до ч. 3 ст. 24 цього Закону; Т - розмір страхового внеску до солідарної системи у відповідному місяці.
У разі відсутності на момент призначення пенсії даних про щомісячну середню заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за попередні місяці для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) враховується щомісячна середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за наявний попередній місяць з наступним перерахунком коефіцієнта заробітної плати (доходу) після отримання даних про щомісячну середню заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за місяць (місяці), що передує зверненню за призначенням пенсії.
При обчисленні коефіцієнта заробітної плати (доходу) за періоди сплати страхових внесків за застрахованих осіб, зазначених у п. 8, 13 і 14 ст. 11 цього закону та за періоди, які включаються до страхового стажу згідно з абз. 3 ч. 1 ст. 24 цього Закону, враховується мінімальний розмір заробітної плати.
Частиною першою статті 25 Закону № 1058-ІV встановлено, що коефіцієнт страхового стажу, що застосовується для обчислення розміру пенсії, визначається із заокругленням до п`яти знаків після коми за формулою:
Кс = См х Вс / 100 х 12, де: Кс - коефіцієнт страхового стажу; См - сума місяців страхового стажу; Вс - визначена відповідно до цього Закону величина оцінки одного року страхового стажу (у відсотках). За період участі в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування величина оцінки одного року страхового стажу дорівнює 1%.
Згідно із частиною першою статті 40 Закону № 1058-ІV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.
У разі якщо страховий стаж становить менший період, ніж передбачено абзацом першим цієї частини, враховується заробітна плата (дохід) за фактичний страховий стаж.
За приписами частини другої статті 40 Закону № 1058-ІV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою:
Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Тимчасово, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки; Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.
Згідно із частиною другою статті 42 Закону № 1058-ІV:
- абзац перший:
- для забезпечення індексації пенсії щороку проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії;
- у редакції Закону від 15.02.2022 № 2040-ІХ (застосовується з 01.03.2022): для забезпечення індексації пенсії щороку з 1 березня проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії;
- абзац другий: показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, щороку збільшується на коефіцієнт, що відповідає 50 відсоткам показника зростання споживчих цін за попередній рік та 50 відсоткам показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення;
- абзац третій: у разі відсутності дефіциту коштів Пенсійного фонду для фінансування виплати пенсій у солідарній системі розмір щорічного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, передбачений абзацом другим цієї частини, може бути збільшений, але не повинен перевищувати 100 відсотків показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення;
- абзац четвертий:
- розмір, дата та порядок такого збільшення визначаються у межах бюджету Пенсійного фонду за рішенням Кабінету Міністрів України з урахуванням мінімального розміру збільшення, визначеного абзацом другим цієї частини;
- у редакції Закону від 15.02.2022 № 2040-ІХ (застосовується з 01.03.2022): розмір та порядок такого збільшення визначаються у межах бюджету Пенсійного фонду за рішенням Кабінету Міністрів України з урахуванням мінімального розміру збільшення, визначеного абзацом другим цієї частини.
Частиною четвертою статті 42 Закону № 1058-ІV встановлено:
- у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, перерахунок пенсії проводиться з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої обчислена пенсія;
- за бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії;
- у разі якщо застрахована особа після призначення (перерахунку) пенсії має менш як 24 місяці страхового стажу, перерахунок пенсії проводиться не раніше ніж через два роки після призначення (попереднього перерахунку) з урахуванням страхового стажу після її призначення (попереднього перерахунку) та заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію;
- якщо пенсіонер, який продовжував працювати, набув стажу, достатнього для обчислення пенсії відповідно до частини першої статті 28 цього Закону, за його заявою проводиться відповідний перерахунок пенсії незалежно від того, скільки часу минуло після призначення (попереднього перерахунку) пенсії, з урахуванням заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію;
- органи Пенсійного фонду щороку з 1 квітня без додаткового звернення особи проводять перерахунок пенсії тим особам, які на 1 березня року, в якому здійснюється перерахунок, набули право на проведення перерахунку, передбаченого абзацами першим - третім цієї частини, на найбільш вигідних умовах. Порядок такого перерахунку пенсії встановлюється правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.
- обчислення страхового стажу, який дає право на перерахунок пенсії відповідно до цієї статті, здійснюється не раніше дня, що настає за днем, по який обчислено страховий стаж під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії;
- дія цієї частини не поширюється на пенсіонерів, яким призначено пенсію за вислугу років на умовах, передбачених Законом України «Про пенсійне забезпечення», та які не досягли віку, встановленого статтею 26 цього Закону.
11.10.2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03.10.2017 № 2148-VIII (далі Закон № 2148-VIII), яким у частині першій статті 25 Закону № 1058-IV друге речення абзацу п`ятого викладено в редакції, згідно з якою за період участі в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування величина оцінки одного року страхового стажу дорівнює 1%.
Законом № 2148-VIII, зокрема, доповнено Розділ XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-ІV, норми яких застосовуються з 01.10.2017:
- 4-3: Пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», з 01.10.2017 перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%.
При здійсненні перерахунку пенсій відповідно до абзацу першого цього пункту використовується розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, установлений на 01.12.2017 Законом України «Про Державний бюджет України на 2017 рік», збільшений на 79 гривень.                     
З аналізу вищезазначених норм вбачається, що коефіцієнт страхового стажу залежить від періоду участі особи в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.
Положеннями частини першої статті 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно з частиною першою статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені права, свободи або інтереси.
Отже, завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав, свобод чи інтересів особи, що звернулася до суду з позовом, у публічно-правових відносинах.
Згідно з рішенням Конституційного Суду України від 1 грудня 2004 у справі № 18-рп/2004 термін «порушене право», який вживається у низці законів України, має той самий зміст, що й поняття «охоронюваний законом інтерес». При цьому з приводу останнього, то в тому ж рішенні Конституційного Суду України зазначено, що «поняття «охоронюваний законом інтерес» означає правовий феномен, який: а) виходить за межі змісту суб`єктивного права; б) є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування у межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом. Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб`єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним.
Отже, гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.
Адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин. Тобто для задоволення позову адміністративний суд повинен встановити, що у зв`язку з прийняттям рішення, дією або бездіяльністю суб`єктом владних повноважень порушуються права позивача.
Проте право на звернення до адміністративного суду з позовом не завжди співпадає з правом на судовий захист, яке закріплено у статті 5 КАС України. Саме по собі звернення до адміністративного суду за захистом ще не означає, що суд зобов`язаний надати такий захист. Адже для того, щоб було надано судовий захист суд повинен встановити, що особа дійсно має право, свободу та інтерес, про захист яких вона просить і це право, свобода чи інтерес порушені відповідачем у публічно-правових відносинах.
Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 13 листопада 2019 року у справі №687/1539/16-а та від 4 лютого 2020 року у справі №320/7969/17.
Відповідно до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
При цьому, підстава позову - це ті обставини і норми права, які дозволяють особі звернутися до суду, а предмет позову - це матеріально-правові вимоги позивача до відповідача, стосовно яких він просить ухвалити судове рішення.
Визначаючи підстави позову як елементу його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.
Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 5 грудня 2019 року по справі №826/3678/16.
Як слідує з матеріалів справи, пенсія ОСОБА_1 призначена за рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.11.2021 по справі № 160/4016/21.
Зазначеним рішенням суду встановлено, що страховий стаж позивачки становить 35 років 6 місяців, у тому числі 16 років 2 місяці 11 днів на пільгових умовах за Списком №2.
Відповідно до ч. 4 ст.78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Рішення суду від 29.11.2021 по справі № 160/4016/21 набрало законної сили та не оскаржено в частині визначення страхового стажу позивачки, який відповідно до рішення становить 35 років 6 місяців, у тому числі 16 років 2 місяці 11 днів на пільгових умовах за Списком №2, отже твердження пенсійного органу, що у позивачки юридично та фактично відсутній страховий стаж 35 років 06 місяців є необґрунтованим та спростовується рішенням суду.
Отже, рішенням відповідача від 02.11.2022 №33665-25582/Ю-01/8-0400/22 протиправно зменшено страховий стаж позивача, який було розраховано та встановлено рішенням суду від 29.11.2021 по справі № 160/4016/21, що правомірно встановлено судом першої інстанції під час розгляду справи.
Застосовуючи для обрахунку коефіцієнту страхового стажу формулу, яка закріплена у частині першій статті 25 Закону № 1058-ІV можна отримати:
0,42600 = 426 місяців (35 років 06 місяців - сума місяців страхового стажу станом на 29.11.2021 рік) х 1 (визначена відповідно до цього Закону величина оцінки одного року страхового стажу (у відсотках)) / 100 х 12. Із урахуванням заокругленням до п`яти знаків після коми: (35*12)=420+6=426 місяців; (426/100*12)*1=0,42600.
Вирішуючи питання щодо застосування показника середньої заробітної плати за 2017-2019 роки, суд першої інстанції правомірно виходив із інформації, розміщеної на офіційному веб-сайті Пенсійного Фонду України (https://www.pfu.gov.ua/statystyka/pokazniki-serednoyi-zarobitnoyi-plat/arhiv-zapitannya-vidpovidi-peremishhenim-pokazniki-serednoyi-zarobitnoyi-plat/), показники середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування враховується для обчислення пенсії», є такими:
- за 2017 рік 6 273,45 грн ;
- за 2018 рік  7  810,88 грн ;
- за 2019 рік 9 205,19 грн.
Отже застосований відповідачем при обчисленні пенсії позивача показник середньої заробітної плати становить: 6 273,45 грн + 7 810,88 грн + 9 205,19 грн = 23 289,52 грн / 3 роки = 7763,17 грн.
Середньомісячний заробіток для обчислення позивачу пенсії з урахуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2017, 2018, 2019 роки - складає 7763,17 грн. із застосуванням коефіцієнту страхового стажу 0,42600 складає 3307,11  грн (7763,17 грн х 0,42600 = 3307,11 грн).
Доводи апеляційної скарги пенсійного фонду, щодо наведеного розрахунку пенсії судом апеляційної інстанції не приймаються, оскільки такі здійснені із неправильними визначенням страхового стажу позивача,  оскільки такий стаж визначений рішенням суду, яке набрало законної сили та пенсійним органом не оскаржено.
Тому, висновок суду першої інстанції про те, що оскільки судовим рішенням від 29.01.2021 встановлено, що страховий стаж позивача становить 35 років 6 місяців, що прямо впливає на розрахунок коефіцієнта страхового стажу, належним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 28.12.2020 року з урахуванням висновків суду викладених у даній справі.
Оскільки рішення суду першої інстанції в частині обчислення пенсії позивача із застосуванням визначеного судом коефіцієнту страхового стажу та застосуванням показника середньої заробітної плати позивачем не оскаржується, а судом апеляційної інстанції не встановлено порушення норм матеріального права у відповідній частині то доводи позивачки викладені у відзиві на апеляційну скаргу визначені щодо обрахунку пенсії з 28.12.2020 судом апеляційної інстанції не розглядаються.
Що стосується вимог відзиву на апеляцію ОСОБА_1 щодо задоволення позовних вимог, колегія суддів зазначає таке.
Відповідно до частини 1 статті 293 КАС України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.
Стаття 296 КАС України визначає, зокрема, що особа, яка подає апеляцію повинна в ній зазначити свої вимоги та обґрунтування із зазначенням того, у чому полягає неправильність чи неповнота дослідження доказів і встановлення обставин у справі та (або) застосування норм права.
Натомість, відзив на апеляційну скаргу, відповідно до статті 304 КАС України, має містити, в тому числі обґрунтування заперечень щодо змісту і вимог апеляційної скарги.
Висновуючись наведених норм, суд апеляційної інстанції констатує, що прохання задовольнити позовні вимоги, спираючись на  доводи зазначені у відзиві, в апеляційному порядку можливо лише за умови подання апеляційної скарги. 
Зважаючи на викладені вище аргументи, колегія суддів не бере до уваги доводи позивачки у зазначеній частині, викладені у відзиві.
На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та надано їм належну юридичну оцінку, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 березня 2023 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.
   
Головуючий - суддя                                                                      Т.І. Ясенова 

                               суддя                                                                      О.В. Головко 

                               суддя                                                                      А.В. Суховаров