Справа № 303/8473/23

Закарпатський апеляційний суд

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.02.2024                 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Феєра І. С., за участю ОСОБА_1 та потерпілої ОСОБА_2 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді справу про адміністративне правопорушення № 33/4806/742/23 за апеляційною скаргою захисника-адвоката Пензеника В. І. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 08.09.2023. 
Цією постановою: 
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 170 (сто сімдесят) грн.
Стягнуто з  ОСОБА_1  на користь держави судовий збір в розмірі 536 грн 80 коп. 
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 040305 від 05.09.2023 та постанови судді від 08.09.2023 вбачається, що 05.09.2023 о 13 год, ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 , вчинив діяння передбачене п. 14 п. 1 ст. 13 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», а саме: вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_2 умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлювані в її бік нецензурної лайки, образ, залякування та погроз, на прохання припинити свої дії не реагував, чим вчинив психологічне насильство, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
В апеляційній скарзі захисник-адвокат Пензеник В. І. просить постанову судді від 08.09.2023 щодо ОСОБА_1 скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. В обґрунтування апеляційних вимог вказує на те, що окрім протоколу про адміністративне правопорушення та рапорту працівника поліції, суду не надано жодних інших доказів, які б підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Сам по собі складений відносно ОСОБА_1 протокол не може вважатися достатнім доказом його винуватості, а рапорт працівника поліції також не може слугувати доказом винуватості, оскільки є внутрішнім документом. Також просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді від 08.09.2023, оскільки ОСОБА_1 присутнім під час судового розгляду не був, а копію оскаржуваної постанови, він як захисник, отримав 20.09.2023 під час ознайомлення з матеріалами справи. 
-2-

       В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 вимоги апеляційної скарги, поданої в його інтересах підтримав частково та просив звільнити його на підставі ст. 22 КУпАП від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, обмежившись усним зауваженням. В обґрунтування внесених змін ОСОБА_1 зазначає про те, що він з потерпілою ОСОБА_2 примирився, більше подібного не допустить, раніше до адміністративної відповідальності не притягався. 
Заслухавши пояснення  ОСОБА_1 , який частково підтримав апеляційну скаргу та просив закрити провадження у справі, у зв`язку зі звільненням його від адміністративної відповідальності за малозначністю та оголошення йому усного зауваження, потерпілої ОСОБА_2 , яка не заперечила проти закриття провадження у справі та звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП, про що подала відповідну заяву, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані в справі докази, доводи апеляційної скарги та клопотання, апеляційний суд приходить до висновку про те, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню, а апеляційна скарга захисника - задоволенню частково, з таких підстав.
       З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 не був присутнім в судовому засіданні під час розгляду справи щодо нього, та відсутні дані про своєчасне отримання ним копії постанови, що перешкодило захиснику вчасно її оскаржити, інших доказів, ніж ті, які зазначені в апеляційній скарзі, щодо дати отримання постанови судді від 08.09.2023 в матеріалах справи відсутні.
       Враховуючи наведене, з метою недопущення порушення права на захист особи, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції відносно ОСОБА_1 , апеляційний суд вважає поважними, а клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови таким, що підлягає до задоволення і такий строк поновлюється.
Згідно ч. 7 ст. 294 КУпАП України апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 9 КУпАП  адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
При розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно належно з`ясовувати питання: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Апеляційний суд вважає, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП адміністративного правопорушення підтверджується сукупністю зібраних по справі, досліджених судом першої інстанції та перевірених апеляційним судом доказів, яким дана правильна оцінка.
Суд першої інстанції, при винесенні постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за подію, що мала місце 05.09.2023, врахував належні та допустимі докази про вчинення домашнього насильства психологічного характеру та вірно зазначив, що ОСОБА_1 виражався на адресу ОСОБА_2 нецензурними словами та погрожував їй фізичною розправою. 

-3-

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 040305, 05.09.2023 о 13 год ОСОБА_1 , за адресою АДРЕСА_1 , вчинив діяння передбачене п. 14 п. 1 ст. 13 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», а саме: вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_2 умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлювані в її бік нецензурної лайки, образ, залякування та погроз, на прохання припинити свої дії не реагував, чим вчинив психологічне насильство.
Викладені в протоколі обставини підтверджуються письмовими поясненнями потерплої ОСОБА_2 , рапортом чергового Мукачівського РУП ГУ НП в Закарпатській області від 05.09.2023 та іншими матеріалами справи.
Вищенаведені докази, які є належними й допустимими, зібрані у встановленому законом порядку, порушень при їх збиранні в ході розгляду справи апеляційним судом не виявлено, у своїй сукупності підтверджують наявність у діях ОСОБА_1 складу передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП адміністративного правопорушення.
       Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність наведених доказів та викладених в них обставин, суд апеляційної інстанції не вбачає.
Вказаний висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим та в цій частині не оспорюється, а тому апеляційним судом, з огляду на позицію сторін, не перевіряється. 
Разом з тим, вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, суд не в повній мірі дотримався вимог ст. 23, 33 КУпАП, в силу яких стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.
Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, повага до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, тощо.
Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.
Малозначність як ознака адміністративного правопорушення характеризується певним ступенем суспільної небезпечності, але таким, що не потребує застосування заходів адміністративного впливу.
Питання про можливість або ж недоцільність звільнення особи від адміністративної відповідальності при малозначності правопорушення в кожному конкретному випадку вирішується правозастосовчим органом (посадовою особою).
Відповідно до ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

-4-

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 зазначив, що згідно з принципом верховенства права - однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях ЄСПЛ, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.
Таким чином, враховуючи характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу ОСОБА_1 , який вину визнав, розкаявся у вчиненому, примирився з потерпілою, про що свідчить відповідна її заява, раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, його вік, рід занять та майновий стан, відсутність обставин, які обтяжують відповідальність, апеляційний суд приходить до висновку про можливість звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП, у зв`язку із малозначністю вчиненого правопорушення, обмежившись усним зауваженням, що буде достатнім для досягнення мети адміністративної відповідальності - виховного впливу, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України та недопущення подібної поведінки надалі, у зв`язку з чим апеляційна скарга захисника-адвоката Пензеника В. І. підлягає частковому задоволенню.
Керуючись ст. 22, 284, 294 КУпАП, апеляційний суд 

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання  захисника-адвоката Пензеника В. І. про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити, поновити  йому строк на апеляційне оскарження постанови судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 08.09.2023. 
Апеляційну скаргу захисника-адвоката Пензеника В. І. задовольнити частково.
Постанову судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 08.09.2023 щодо ОСОБА_4 , - скасувати.
          На підставі ст. 22 КУпАП звільнити ОСОБА_4  від адміністративної відповідальності за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП за малозначністю й оголосити йому усне зауваження, а провадження у справі закрити на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП.
Постанова апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя