ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

09 січня 2024 року 	м. Дніпро	справа № 160/13120/23	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Бишевської Н.А. (доповідач),
                               суддів:  Добродняк І.Ю., Семененка Я.В.,     
розглянувши у письмовому провадженні в м. Дніпро 
апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2023 року
у справі № 160/13120/23
за позовом ОСОБА_1 
до Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань №4», Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції
про визнання дій, рішення та бездіяльності протиправними, стягнення моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

13 червня 2023 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань №4», Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції, у якому , зокрема , оскаржував дії та бездіяльність відповідачів щодо неналежного утримання позивача в Державній установі Дніпровська установа виконання покарання №4 в період перебування в цій установі позивача з квітня 2021 року по лютий 2022 року.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 червня 2023 року відкрито провадження у справі № 160/13120/23, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження. 
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 серпня 2023 року у справі №160/13120/23 адміністративний позов ОСОБА_1 в частині позовних вимог про визнання дій, рішення та бездіяльності протиправними, стягнення моральної шкоди до відповідача-1: Державної установи Дніпровська установа виконання покарання №4, відповідача-2: Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції залишено без розгляду.
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 14 вересня 2023 року апеляційну скаргу   ОСОБА_2   задоволено. Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 серпня 2023 року по справі №160/13120/23, в частині залишення без розгляду позову ОСОБА_1 , в частині заявлених позовних вимог про визнання дій, рішення та бездіяльності протиправними, стягнення моральної шкоди до відповідача-1: Державної установи Дніпровська установа виконання покарання №4, відповідача-2: Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції скасовано, а справу, в цій частині заявлених вимог, направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2023 року у справі № 160/13120/23 позовну заяву залишено без руху, встановлено позивачу десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху, шляхом надання до суду заяви про поновлення строку звернення до суду із наданням належних та допустимих доказів поважності причин його пропуску.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2023 року у даній справі   в задоволенні заяви ОСОБА_1  про поновлення строку звернення до адміністративного суду відмовлено, адміністративний позов ОСОБА_1  до відповідача-1: Державної установи Дніпровська установа виконання покарання №4, відповідача-2: Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції про визнання дій, рішення та бездіяльності протиправними, стягнення моральної шкоди - повернуто позивачу.
Судом зазначено, що адміністративний позов подано позивачем з порушенням строку на звернення до суду. В свою чергу, із позовної заяви та доданих до неї матеріалів не вбачається підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними, вказані в заяві про поновлення строку обставини пропуску строку звернення до суду є неповажними, інших підстав для поновлення строку судом не встановлено. Відтак, суд вважав за необхідне відмовити позивачу в задоволенні заяви про поновлення строку звернення до суду та повернути позовну заяву позивачеві. 
Не погодившись з рішенням суду,  ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, згідно якої   просить скасувати ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2023 року у справі № 160/13120/23, як таку що винесена з порушенням норм процесуального права. 
Скаржник вказує, що він є засудженою особою до довічного позбавлення волі, а тому не має можливості вільно пересилати поштову кореспонденцію. Зазначає, що він звертався до центру БВПД з метою отримання правничої допомоги для подання позову до відповідачів в межах шестимісячного строку, однак позов адвокатом подано лише 22.09.2022 року. Звертає увагу, що йому 07.02.2023  замінено адвоката після подачі заяви від 06.02.2023 року. Вважає, що з цих підстав не можна стверджувати, що причиною пропуску строку є пасивна поведінка позивача.
Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог ст. 311 КАС України.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не  вбачає підстав  для задоволення апеляційної скарги, та зазначає:
Відповідно до частини першої статті 5 КАС України кожна особа в порядку, встановленому цим Кодексом, має право звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.
Строк звернення до адміністративного суду встановлений статтею 122 КАС України, за приписами частин першої, другої якої позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Виходячи з  наведених процесуальних норм, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Звернення до суду з позовом є способом реалізації права на захист порушених прав і свобод особи, які така особа вважає порушеними у зв`язку з виникненням певних обставин, що впливають на її права. Отже, початок перебігу строку звернення до суду пов`язується саме з виникненням оспорюваних правовідносин, тобто предметом позовних вимог та часом коли особа дізналася або повинна була дізнатися про такі обставини.
Законодавче обмеження строку звернення до адміністративного суду обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.
Встановлення законом процесуальних строків передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Право на доступ до суду реалізується на підставах і в порядку, встановлених законом. Процесуальний кодекс встановлює обмеження щодо відповідних судових процедур. Зазначені обмеження спрямовані на дотримання оптимального балансу між правом особи на судовий захист і принципами юридичної визначеності, ефективності й оперативності судового процесу.
Одним із механізмів забезпечення реалізації гарантованого Конвенцією права особи на доступ до правосуддя, з урахуванням принципу правової визначеності, є поновлення судом пропущеного з поважних причин строку на звернення до суду в розумних межах, з дотриманням засад оптимальності і пропорційності.
Виходячи з наведеного, поновлення встановленого процесуальним законом строку для звернення до адміністративного суду здійснюється у розумних межах у виняткових, особливих випадках, виключно за наявності обставин об`єктивного і непереборного характеру (підтверджених доказами), які істотно ускладнили або унеможливили своєчасну реалізацію права звернення до адміністративного суду за захистом порушених прав, свобод або законних інтересів.
Під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулася із адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.
Тобто, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.
Отже, поновленню підлягають лише пропущені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом.
Разом з тим, обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків, не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя (Рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року № 17-рп/2011). Такі обмеження направленні на досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулюють учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків та поважати права та інтереси інших учасників правовідносин.
Право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду з відповідним позовом.
Зі змісту матеріалів справи вбачається, що позивач оскаржує дії, рішення, бездіяльність відповідачів,  які мали місце у період з 19.04.2021 року по 14.02.2022 року.
Стосовно поважності причин пропуску строку звернення до суду, позивач зазначає, що 06.02.2022 року він звертався до місцевого центру БВПД з метою надання правничої допомоги щодо представництва та подання позову до відповідача-1: Державної установи "Дніпровська установа виконання покарання № 4», відповідача-2: Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції, відповідача-3: Дніпропетровської обласної прокуратури про визнання дій, рішення та бездіяльності протиправними, однак такий позов було подано адвокатом лише 22.09.2022 року.
Натомість, як правильно звернув увагу суд першої інстанції, позивач протягом встановленого законом строку до Дніпропетровського окружного адміністративного суду не звернувся, будучи обізнаним про те, що адвокатом не вчинено дій стосовно подання позову про визнання протиправними рішень, дій та бездіяльності відповідачів.
Колегія суддів відхиляє доводи скаржника стосовно того, що він не має можливості вільно пересилати поштову кореспонденцію та про те, що 07.02.2023 скаржнику   замінено адвоката після подачі заяви від 06.02.2023 року, оскільки позивач мав право скористатися правовою допомогою іншого представника (адвоката) протягом встановленого законом строку звернення до суду.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що зазначені підстави пропуску строку звернення до адміністративного суду не пояснюють поважність пропуску позивачем цього строку, а також не свідчать про існування будь-яких перешкод для позивача в реалізації його права на звернення до адміністративного суду із заявленими вимогами протягом встановленого законом строку.
Відтак, суд першої інстанції обґрунтовано вказав, що вказані в заяві обставини пропуску строку звернення до суду є неповажними та вимоги ухвали суду першої інстанції від 03.10.2023 року про залишення позовної заяви без руху, позивачем не виконані, відтак слід відмовити позивачу у поновленні строку звернення до суду.
З огляду на викладені позивачем доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що суд першої інстанції фактично надав   їм оцінку при винесенні оскаржуваної позивачем ухвали , тому вони не є достатніми для скасування судового рішення.  Судова колегія зазначає,  що у відповідності до  ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції  переглядає справу за  наявними у ній  і додатково  поданими доказами  та перевіряє  законність  і обґрунтованість  рішення   суду першої  інстанції  в межах доводів апеляційної скарги. 
Виходячи з вищевикладеного,  враховуючи викладені у скарзі доводи позивача, підстав для застосування ст. 317 КАС України  не вбачається, ухвала суду першої інстанції від  18 жовтня  2023 року залишається без змін.
Керуючись ст. ст. 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1     - залишити без задоволення.
Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2023 року у справі № 160/13120/23 – залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття, касаційному оскарженню не підлягає.
   
Головуючий - суддя                                                                      Н.А. Бишевська 

                               суддя                                                                      І.Ю. Добродняк 

                               суддя                                                                      Я.В. Семененко