ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
11 березня 2024 року                                 
                                                
м. Київ 
 
провадження №33/824/1295/2024
 
Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Мазурик О. Ф.
 
за участю захисника  ОСОБА_1 - Конюшка Дениса Борисовича та потерпілого ОСОБА_2 та його представника Швачка Олексія Вікторовича
 
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - Конюшка Дениса Борисовича
                                                                      
на постанову Деснянського районного суду м. Києва
 
в складі судді Сенюти В. О.
 
від 19 січня 2024 року
 
у справі №754/17216/23 Деснянського районного суду м. Києва
 
про притягнення до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП 
 
громадянина - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянство України, який проживає за адресою:                             АДРЕСА_1 ,
                                    
                                  У С Т А Н О В И В:
 
15 листопада 2023 року старшим лейтенантом поліції Михайленком В. М. складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №728810 про те, що громадянин ОСОБА_1 , 15.11.2023, о 16 год. 15 хв., на перехресті вулиць Радуцька та Градинська, в м. Києві, керуючи транспортним засобом «HYUNDAI SONATA», д.н.з. НОМЕР_1 , перед початком руху та при зміні його напрямку на вул. Градинська, не впевнився в безпеці на регульованому перехресті при повороті та розвороті ліворуч не надав переваги в русі автомобілю «BMW», д.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок чого скоїв зіткнення з останнім який рухався у зустрічному напрямку прямо, чим порушив вимоги пунктів 10.1 та 16.1 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР України), за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.
 
До протоколу долучено матеріали ДТП.
 
Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 19 січня 2024 року ОСОБА_3 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850,00 грн.
 
Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, захисник ОСОБА_3 - Конюшко Д. Б. подав апеляційну скаргу, в якій посилався на невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи, неправильним застосуванням норм матеріального права та порушення норм процесуального права судом першої інстанції.
 
Вказав, що суд першої інстанції не звернув увагу на обставини, які викладені у дослідницькій частині висновку експерта, а саме, що швидкість водія автомобіля «BMW», д.н.з. НОМЕР_2 , складала 73 км/год. 
 
Зазначив, що місцевий суд обґрунтовуючи своє рішення, фактично інкримінував йому порушення п. 8.7.3.ґ ПДР України, який не було зазначено в протоколі, тобто вийшов за межі висунутого обвинувачення.
 
Звертав увагу апеляційного суду на те, що саме у діях водія ОСОБА_2 вбачаються невідповідності вимогам п.п. 12.4, 12.9.б та п. 12.3 ПДР України, які перебували у причинному зв`язку із виникненням ДТП. Саме перевищення швидкості водієм ОСОБА_2 знаходиться в причинно-наслідковому зв`язку із настанням ДТП.
 
За вказаних обставин просив скасувати постанову Деснянського районного суду м. Києва від 19 січня 2024 року та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
 
У судове засідання, призначене на 26.02.2024 з`явились потерпілий              ОСОБА_2 та його представник Швачка О. В., однак ні ОСОБА_1 , ні його захисник Конюшко Д. Б. в судове засідання не з`явився.
23.02.2024 захисник ОСОБА_1 - Конюшко Д. Б. подав клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із неможливістю бути присутнім в судовому засіданні у зв`язку із тим, що прийматиме участь у розгляді іншої справи, розгляд якої був призначений раніше, та надав докази на підтвердження вказаних обставин. Апеляційний суд визнав поважними причини неявки захисника ОСОБА_1 - Конюшка Д. Б. та відклав розгляд справи на 11.03.2024.
 
11.12.2024 у судове засідання з`явився захисник ОСОБА_1 -                  Конюшко Д. Б. а також потерпілий ОСОБА_2 та його представник Швачко О. В.
 
Захисник ОСОБА_1 - Конюшко Д. Б. підтримав апеляційну скаргу та просив задовольнити з підстав наведених в ній. Крім того зазначив, що суд першої інстанції визнав ОСОБА_1 винним в порушення п. 8.7.3.ґ ПДР України, чим фактично вийшов за межі висунутого обвинувачення, оскільки протоколу за порушення ОСОБА_1 п. 8.7.3.ґ ПДР України не складалось. Вважав, що за вказаних обставин апеляційний суд може скасувати постанову та направити справу до Деснянського УПП в м. Києві для належного оформлення шляхом складання нового протоколу за порушення п. 8.7.3.ґ ПДР України ОСОБА_1 , оскільки за наявності встановленої судом події відсутній відповідний протокол.
 
ОСОБА_2 та його представник Швачко О. В. заперечували проти апеляційної скарги та просили залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову місцевого суду без змін. Крім того, Швачко О. В. зазначив, що під час складання протоколу та схеми місця ДТП, ОСОБА_1 підписав їх без жодних зауважень та не заперечував проти порушення ним ПДР Ураїни. Суд вірно встановив обставини справи та зазначив опис ДТП, з огляду на наявні докази у матеріалах справи. Посилання скаржника на висновки зроблені експертом, є безпідставними з огляду на відсутність в матеріалах справи висновку судового експерта.
 
Заслухав доповідь судді апеляційного суду, пояснення захисника ОСОБА_1 - Конюшка Д. Б., потерпілого ОСОБА_2 та його представника Швачка О. В., вивчив та перевірив матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідив наявні у справі докази, перевірив доводи апеляційної скарги, викладені скаржником, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.
 
Розглядаючи матеріали справи про адміністративне правопорушення суд першої інстанції дійшов висновку про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду, з огляду на таке.
У відповідності до статті 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ст. 124 КУпАП.
Згідно з п. 10.1. ПДР України перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
Пунктом 16.1 ПДР України передбачено, що перехрестя, де черговість проїзду визначається сигналами світлофора чи регулювальника, вважається регульованим. На такому перехресті знаки пріоритету не діють.
Судом встановлено, що громадянин ОСОБА_1 , 15.11.2023, о 16 год. 15 хв., на перехресті вулиць Радуцька та Градинська, в м. Києві, керуючи транспортним засобом «HYUNDAI SONATA», д.н.з. НОМЕР_1 , перед початком руху та при зміні його напрямку на вул. Градинська, не впевнився в безпеці на регульованому перехресті при повороті та розвороті ліворуч не надав переваги в русі автомобілю «BMW», д.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок чого скоїв зіткнення з останнім який рухався у зустрічному напрямку прямо. Внаслідок ДТП обидва автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.
 
Розглядаючи матеріали справи про адміністративне правопорушення суд першої інстанції дійшов висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. Вина ОСОБА_1 повністю доведена у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, сукупністю належних та допустимих доказів у розумінні ст. 251 КУпАП. Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду, з огляду на таке.
 
У схемі місця ДТП вбачається розташування транспортних засобів з векторами напрямків руху, відстанню між автомобілями, відстанню від крайніх точок автомобілів до бордюру. Також зафіксовано місце зіткнення та уламки деталей автомобілів. Крім того, зазначено, що місцем ДТП є регульоване перехрестя та відображено світлофори. Освітлення місця ДТП - денне, а стан покриття проїзної частини - мокре (а. с. 3).
 
Також у схемі місця ДТП зафіксовано перелік видимих пошкоджень транспортних засобів, а саме у автомобіля «BMW», д.н.з. НОМЕР_2 , пошкоджено: ліве крило, капот, ліва фара, передній бампер, підсилювач бампера, ліва протитуманна фара, лівий підкрилок. У транспортного засобу «HYUNDAI SONATA», д.н.з. НОМЕР_1 , пошкоджено: капот дві передні фари, два передні крила, передній бампер, радіаторна решітка, підсилювач переднього бампера, протитуманні фари, радіатор, вентилятор охолодження правий та лівий лонжерони, передні ліві двері. Схема місця ДТП підписана обома учасниками без зауважень. Перелік пошкоджень також підписано обома учасниками без зауважень (а. с. 3 на звороті).
 
В письмових поясненнях від 15.11.2023 ОСОБА_1 зазначив, що знаходячись в м. Києві заїхав на перехрестя вулиць Радуцька та Градинська зі сторони вул. Радуцька в сторону вул. Оноре де Бальзака та ввімкнув лівий покажчик повороту, дочекався коли зустрічний потік зупиниться і почав здійснювати розворот після чого почув свист шин і удар зустрічного автомобіля. На перехресті знаходяться камери. Впевнений, що інший водій рухався на червоний сигнал світлофора (а. с. 4).
 
В письмових поясненнях ОСОБА_2 від 15.11.2023 останній пояснив, що заїхав на перехрестя вулиць Радуцька та Градинська зі сторони вул. Лісківська в сторону вул. Рональда Рейгана та рухався зі швидкістю до 50 км/год на зелений знак світлофора. Зі сторони вул. Градинська вискочив автомобіль на середину його проїжджої частини. Він намагався уникнути зіткнення, звертаючи в праву смугу, однак зіткнувся лівою передньою частиною свого автомобіля з правою передньою частиною автомобіля іншого учасника ДТП (а. с. 4).
 
Судом також досліджено відеозапис із камери спостереження, якою зафіксовано момент ДТП. З відеозапису вбачається, що «HYUNDAISONATA», д.н.з. НОМЕР_1 , під`їжджаючи до регульованого перехрестя, проїхав на жовтий сигнал світлофору та  розпочав здійснювати маневр зміни напрямку руху у протилежну сторону, при цьому виїхав до центру зустрічної смуги руху чим створив перешкоду автомобілю «BMW», д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався у зустрічному напрямку. Після чого відбулося зіткнення автомобілів.
 
При цьому з іншого відеозапису, щодо режиму роботи світлофору вбачається,  що режим роботи світлофора на перехресті вулиць Радуцька та Градинська, де сталася ДТП працює таким чином, що коли за напрямком руху автомобіля «HYUNDAI SONATA» вмикається жовтий сигнал світлофора та червоний сигнал, то за напрямком руху автомобіля «BMW» ще ввімкнений зелений сигнал світлофора. Вказане підтверджується також і циклограмою роботи світлофора, яка була витребувана за постановою місцевого суду.
 
Таким чином з урахуванням всіх наявних доказів у справі у їх сукупності, письмових пояснень ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , наданих на місці події, схеми місця ДТП, відеозаписів моменту ДТП та режимів роботи світлофору, циклограми світлофора, вбачається, що 15.11.2023, о 16 год. 15 хв., на перехресті вулиць Радуцька та Градинська, в м. Києві,ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «HYUNDAISONATA», д.н.з. НОМЕР_1 , перед початком руху та при зміні його напрямку на вул. Градинська, не впевнився в безпеці на регульованому перехресті при повороті та розвороті ліворуч не надав переваги в русі автомобілю «BMW», д.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок чого скоїв зіткнення з останнім який рухався у зустрічному напрямку прямо, чим порушив вимоги пункту 10.1 ПДР України.
 
Апеляційний суд погоджується з посиланнями скаржника на те, що п. 16.1 ПДР України є інформаційним пунктом, разом з тим, за встановлених вище обставин доведеності порушень п. 10.1 ПДР України, який також зазначено у протоколі відносно ОСОБА_1 , зазначення у фабулі протоколу інформаційного пункту 16.1 ПДР України, не спростовує факту порушення ОСОБА_1 п. 10.1. ПДР України, не свідчить про порушення поліцейськими прав останнього та не може слугувати підставою для скасування постанови суду першої інстанції.
 
Зазначення судом пункту 16.1 ПДР України свідчить про встановлення судом факту, що перехрестя, де сталося ДТП - регульоване.
 
Скаржник помилково вважає, що суд визнав ОСОБА_3 винним у порушенні п. 8.7.3.ґ ПДР України, який не було зазначено у протоколі, з огляду на те, що суд перевіряючи доводи ОСОБА_1 про те, що він їхав на зелений сигнал світлофора, встановив обставини його руху на забороняючий жовтий сигнал світлофора. Більше того, вказаний пункт є інформаційним і його порушення не є наслідком складання протоколу відносно ОСОБА_1 у даному випадку. Разом з тим, порушення саме п. 10.1. ПДР України ОСОБА_3 призвели до створення перешкоди та небезпеки руху для водія автомобіля «BMW», д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався у зустрічному напрямку. Саме за порушення п. 10.1 ПДР України ОСОБА_3 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Отже, доводи скаржника про те, що місцевий суд фактично інкримінував ОСОБА_1 порушення п. 8.7.3.ґє безпідставними, з огляду на те, що останнього притягнуто до адміністративної відповідальності саме за порушення п. 10.1 ПДР України. Саме по собі посилання суду в мотивувальній частині постанови на п. 8.7.3.ґта його дефініцію не свідчить про її інкримінацію ОСОБА_1 . 
Таким чином апеляційний суд погоджується з висновком місцевого суду про доведеність порушення ОСОБА_1 п. 10.1 ПДР України, а саме що він перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним не створить перешкод або небезпеки водію ОСОБА_2 чим створив перешкоду останньому, після чого сталося зіткнення, що спричинило пошкодження транспортних засобів та, як наслідок наявності складу адміністративного правопорушення в його діях, передбачених ст. 124 КУпАП.
Вказані обставини підтверджуються і відеозаписом з камери спостереження, які кореспондуються з іншими наявними у справі доказами, та підтверджують обставини, викладені у протоколі відносно ОСОБА_1 . 
Разом з тим, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що у даній справі судом вірно встановлено порушення ОСОБА_3 п. 10.1 ПДР, однак у даній справі не встановлювався причинно-наслідковий зв`язок між порушенням останнім п. 10.1 ПДР та ступенем вини у завданні шкоди. 
Такий причино-наслідковий зв`язок та ступінь вини кожного з учасників ДТП повинен встановлюватися в рамках провадження про відшкодування збитків, тобто в рамках цивільного провадження.
Враховуючи, що розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться у межах складеного протоколу відносно ОСОБА_1 , доводи апеляційної скарги щодо наявності в діях водія ОСОБА_2 порушень ПДР України, а саме перевищення швидкості, не можуть бути предметом даного апеляційного розгляду.
Крім того, апеляційний суд погоджується, з доводами представника потерпілого ОСОБА_2 - Швачка О. В. про те, що під час складання протоколу відносно ОСОБА_1 , останній не висловлював жодних заперечень, і протокол та схема місця ДТП підписанні останнім без зауважень. 
Посилання скаржника на Висновок експерта №2033-2212 від 25.12.2023, проведеного судовим експертом Автономовим М. В., не можуть бути прийняті апеляційним судом оскільки матеріали справи не містять висновку експерта. Апеляційна скарга не містить доводів в частині вирішення питання про призначення експертизи місцевим судом. 
Таким чином, висновок суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є правомірним.
Отже, суд першої інстанції при розгляді даної справи повною мірою дотримався вимог статей 245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
За таких обставин, відсутні підстави для скасування постанови суду першої інстанції та закриття провадження в справі про притягнення  ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності.
На підставі викладеного та керуючись ст. 289, 294  КУпАП
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - Конюшка Дениса Борисовича  - залишити без задоволення.
 
Постанову Деснянського районного суду м. Києва від 19 січня 2024 року стосовно ОСОБА_1 -  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Суддя                                                                                               О. Ф. Мазурик