КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 

справа №757/27055/23                                                                                   Головуючий у І інстанції - Матійчук Г.О.
апеляційне провадження №22-ц/824/5398/2024                                         Доповідач у ІІ інстанції - Приходько К.П.
 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ 
 
30 січня 2024 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
 
судді-доповідача Приходька К.П., 
суддів Писаної Т.О., Журби С.О.,
 
розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 06 вересня 2023 року
у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КадоррГрупп Менеджмент Київ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, - 
 
установив:
 
У травні 2023 року ТОВ «Кадорр Групп Менеджмент Київ» звернулося до Печерського районного суду м. Києваіз позовом до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги.
В обґрунтування позову зазначило, що ТОВ «Кадорр Групп Менеджмент Київ» створено відповідно до законодавства України, та діє на підставі Статуту затвердженого рішенням учасника Товариства №1 від 20 липня 2020 року.
Відповідно до п. 3.2. Статуту, Товариство має право здійснювати такі види діяльності, зокрема, як: комплексне обслуговування об`єктів; управління нерухомим майном за винагороду або на основі контракту; здійснення поточного та капітального ремонту житлових та нежитлових будівель і приміщень.
Із листопада 2021 року ТОВ «Кадорр Групп Менеджмент Київ» організовує та забезпечує утримання будинку АДРЕСА_1 , який переданий на баланс ТОВ «КадоррГрупп Менеджмент Київ»  за актом приймання-передачі житлово-офісного комплексу з об`єктами соціально-побутового, торговельного призначення та паркінгу для надання послуги з комплексного обслуговування від 01 листопада 2021 року, укладеного між ТОВ «БуйфіХолдінг», ТОВ «АльмаТін-Київплюс» (забудовники).
Між ТОВ «КадоррГрупп Менеджмент Київ» та ТОВ «БуйфіХолдінг», ТОВ «Альма Тін-Київ плюс» укладено Договір про надання послуг з управління від 01 вересня 2021 року (нова редакція від 05 серпня2022 року).
Предметом договору є те, що Управитель зобов`язується надавати Замовнику послуги з управління будинком, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , а Замовник зобов`язується прийняти та оплатити такі послуги в порядку, передбаченому цим договором.
Пунктом 1.6. Договору передбачено, що договір носить характер публічного договору приєднання. 
Цей договір укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 ЦК України.
 
Вказаний договір з додатками було розміщено на веб-сайті https://management.kadorr.com/objects/52, в розділі «52 Жемчужина».
Відповідно до п. 1.7. Договору, фактом приєднання Інвестора, Замовника, які фактично користуються послугами з управління будинком і отримують житлово-комунальну послугу для власних потреб до умов договору (акцептування договору) є вчинення ними будь-яких дій, які свідчать про їх бажання укласти договір, зокрема надання Управителю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуги.
Відповідно до п. 3.3.2 Договору ТОВ «КадоррГрупп Менеджмент Київ» взяв на себе зобов`язання забезпечити кваліфіковане надання послуг з управління будинку відповідно до стандартів, нормативів, норм, порядків і правил; п. 3.2.4 забезпечувати належну експлуатацію та утримання будинку, відповідно до його цільового призначення.
Таким чином, ТОВ «КадоррГрупп Менеджмент Київ» сприяє мешканцям будинку в отриманні житлово-комунальних послуг.
Пунктами 3.4.1., 3.4.2. Договору передбачено, що ТОВ «КадоррГрупп Менеджмент Київ» має право від свого імені вчиняти правочини, щодо будинку, необхідні для виконання своїх зобов`язань, щодо управління будинком, укладати договори із третіми особами на виконання окремих видів робіт; укладати з підрядниками договори про виконання окремих робіт та надання послуг.
Квартира АДРЕСА_3 , відповідно до Акту приймання-передачі від 07 вересня 2021 року та Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 14 червня 2022 року №302690676 належить ОСОБА_1 на праві приватної власності.
Відповідно до п. 1.5 Акту приймання-передачі, тимчасові експлуатаційні витрати, з дати підписання цього Акту і до реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_4 , а саме витрати відповідно з нормативно-правовими актами в галузі цивільного, житлового законодавства, ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» за утримання Об`єкту будівництва, прибудинкової території та Новозбудованого майна лежать на Покупцеві.
Актом-приймання передачі встановлено (п. 1.8.), що Покупець повідомлений, що у зв`язку з необхідністю забезпечення належного управління будинком та забезпечення споживання усіма співвласниками комунальних послуг, що передбачає ведення господарської діяльності у сфері житлово-комунальних послуг, Продавець взяв на себе зобов`язання щодо визначення управителя до моменту оформлення права власності Покупцями у відповідності до чинного законодавства.
Зазначило, що відповідач не сплачує надані йому послуги, не виконує свої зобов`язання щодо утримання належного майна, у зв`язку із чим у відповідача перед позивачем виникла заборгованість за надані житлово-комунальні послуги за період із 01 листопада 2021 року по 30 квітня 2023 року включно на загальну суму 100390,16 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості, а отже вказана заборгованість підлягає стягненню, що стало підставою для звернення до суду із вказаним позовом.
Просило суд, стягнути із  ОСОБА_1 на користь ТОВ «КадоррГрупп Менеджмент Київ» заборгованість за житлово-комунальні послуги у розмірі 100390,16 грн. та судові витрати.
Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 06 вересня 2023 року зазначений вище позов задоволено.
Стягнуто з із  ОСОБА_1 на користь ТОВ «КадоррГрупп Менеджмент Київ» заборгованість за житлово-комунальні послуги у розмірі 100390,16 грн. та судовий збір у розмірі 2684 грн.
Не погоджуючись з  рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, посилаючись на те, що воно є незаконним та необґрунтованим, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального прав, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.
Апеляційну скаргу обґрунтовував тим, щопозивач не укладав із ним договору про надання комунальних послуг. 
Проект договору йому не надавався. Він не підписував заяви на приєднання до цього договору.
Доданий до позову бланк заяви-приєднання до договору №52Ж-0111 про надання послуги з управління від 01 вересня 2021 року (в новій редакції від 05 серпня 2022 року) не є належним підтвердженням укладення договору із ним з 01 листопада 2021 року.
Вказує, що він не підписував цей бланк заяви-приєднання, у заяві відсутні його дані, його підпис. 
Бланк заяви-приєднання доданий до позову у новій редакції від 05 серпня 2022 року, не може бути підставою стягнення з нього комунальних послуг з 01 листопада 2021 року.
Також, заява-приєднання, у випадку її підписання, свідчила би про лише про його ознайомлення з умовами договору і про те, на якому сайті цей договір розміщений. 
Але, ця заява-приєднання не містить інформацію про права і обов`язки, які покладаються на нього у випадку приєднання до договору №52Ж-0111, відповідно відсутні докази наявності заборгованості і відсутні підстави її стягнення з відповідача.
Позивач не надав суду першої інстанції затверджений центральним органом виконавчої влади кошторис витрат на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, який врахував би обов`язковий перелік робіт (послуг), і був розрахований для споживачів послуг, а саме мешканців будинку, у тому числі і відповідача.
Вказує, що суд першої інстанції не врахував, що позивач необґрунтовано включив у розрахунок заборгованості такі витрати як: охорона будинку, поводження з ТПВ, утримання котельні, відшкодування додаткових витрат, оренда землі, які не є житлово-комунальною послугою.
Просив суд, скасувати рішення Печерського районного суду м. Києва від 06 вересня 2023 року та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.
На вказану апеляційну скаргу ТОВ «КадоррГрупп Менеджмент Київ» подало відзив, в обґрунтування якого зазначило, що будинок АДРЕСА_2 передано Товариству для забезпечення його обслуговування за актом приймання-передачі від 01 листопада 2021 року.
Акт приймання-передачі будинку є діючим, факт передання будинку для забезпечення обслуговування не оскаржується та не заперечується відповідачем.
Відсутні будь-які інші організації, які б забезпечували утримання вказаного будинку та його обслуговування.
Саме ТОВ «КадоррГрупп Менеджмент Київ» є єдиним колективним споживачем комунальних послуг та забезпечує постачання таких послуг від межі централізованих інженерно-технічних систем до окремого приміщення, квартири з використанням спільного майна співвласників багатоквартирного будинку - внутрішньобудинкових мереж.
Відповідач не укладав індивідуальних договорів з виробниками комунальних послуг, а споживає комунальні послуги на підставі колективних договорів укладених Товариством в інтересах усіх співвласників.
Під час розгляду справи у суді першої інстанції, ОСОБА_1 не надано жодного договору, який був би укладеним між ним як споживачем та будь-якою організацією, яка надає комунальну послугу. 
Оскільки такий договір відповідачем і не укладався, тому він і сплачує частково кошти саме на рахунок ТОВ «КадоррГрупп Менеджмент Київ».
Вказує, що хибною є думка відповідача про те, що Товариство повинно було надати проект договору про надання комунальної послуги на погодження відповідачу, чи кожному співвласнику.
Судом першої інстанції було вірно враховано та взято до уваги факт того, що між ТОВ «КадоррГрупп Менеджмент Київ» та ТОВ «БуйфіХолдінг», ТОВ «Альма Тін-Київ плюс» укладено Договір про надання послуг з управління від 01 вересня 2021 року (нова редакція від 05 серпня 2022 року), даний договір є публічним договором.
Зазначає, що якщо на думку відповідача наданий розрахунок до суду першої інстанції є необґрунтованим, то він не був позбавлений права надати суду свій розрахунок.
Наголосило, що відповідачем фактично виконано рішення суду першої інстанції, оскільки ним сплачено на користь Товариства усю заборгованість, яка була предметом розгляду даної справи.
Просило суд, апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення Печерського районного суду м. Києва від 06 вересня 2023 року залишити без змін.
Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.
Відповідно до ч.1. ст.369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Питання виклику учасників справи для надання пояснень у справі вирішується апеляційним судом з огляду на наявність необхідності у таких поясненнях.
Згідно ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Відповідно до ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Судом встановлено, що ТОВ «КадоррГрупп Менеджмент Київ»створено відповідно до законодавства України, та діє на підставі Статуту затвердженого рішенням учасника Товариства №1 від 20 липня 2020 року.
Відповідно до п. 3.2. Статуту, Товариство має право здійснювати такі види діяльності, зокрема, як: комплексне обслуговування об`єктів; управління нерухомим майном за винагороду або на основі контракту; здійснення поточного та капітального ремонту житлових та нежитлових будівель і приміщень.
Із листопада 2021 року ТОВ «КадоррГрупп Менеджмент Київ`організовує та забезпечує утримання будинку АДРЕСА_1 , який переданий на баланс ТОВ «КадоррГрупп Менеджмент Київ» за Актом приймання-передачі житлово-офісного комплексу з об`єктами соціально-побутового, торговельного призначення та паркінгу для надання послуги з комплексного обслуговування від 01 листопада 2021 року, укладеного між ТОВ «БуйфіХолдінг», ТОВ «Альма Тін-Київ Плюс» (забудовники).
Між ТОВ «КадоррГрупп Менеджмент Київ» та ТОВ «БуйфіХолдінг», ТОВ «Альма Тін-Київ Плюс» укладено Договір про надання послуг з управління від 01 вересня 2021 року, нова редакція від 05 серпня 2022 року.
Предметом договору є те, що Управитель зобов`язується надавати Замовнику послуги з управління будинком, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , а Замовник зобов`язується прийняти та оплатити такі послуги в порядку, передбаченому цим договором (п. 1.1. Договору).
Пунктом 1.6. Договору передбачено, що договір носить характер публічного договору приєднання. Цей договір укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 ЦК України.
Вказаний договір з додатками було розміщено на веб-сайті https://management.kadorr.com/objects/52, в розділі «52 Жемчужина».
Відповідно до п. 1.7. Договору, фактом приєднання Інвестора, Замовника, які фактично користуються послугами з управління будинком і отримують житлово-комунальну послугу для власних потреб до умов договору (акцептування договору) є вчинення ними будь-яких дій, які свідчать про їх бажання укласти договір, зокрема надання Управителю підписаної заяви-приєднання (додаток 2), сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуги.
Відповідно до п. 3.3.2 Договору ТОВ «КадоррГрупп Менеджмент Київ» взяв на себе зобов`язання забезпечити кваліфіковане надання послуг з управління будинку відповідно до стандартів, нормативів, норм, порядків і правил; п. 3.2.4 забезпечувати належну експлуатацію та утримання будинку, відповідно до його цільового призначення.
Таким чином, ТОВ «КадоррГрупп Менеджмент Київ»сприяє мешканцям будинку в отриманні житлово-комунальних послуг.
Пунктами 3.4.1., 3.4.2. Договору передбачено, що ТОВ «КадоррГрупп Менеджмент Київ» має право від свого імені вчиняти правочини, щодо будинку, необхідні для виконання своїх зобов`язань, щодо управління будинком, укладати договори із третіми особами на виконання окремих видів робіт; укладати з підрядниками договори про виконання окремих робіт та надання послуг.
Квартира АДРЕСА_3 , відповідно до Акту приймання-передачі від 07 вересня 2021 року та Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 14 червня 2022 року №302690676 належить на праві приватної власності ОСОБА_1 .
Відповідно до п. 1.5 Акту приймання-передачі, тимчасові експлуатаційні витрати, з дати підписання цього Акту і до реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_5 , а саме витрати відповідно з нормативно-правовими актами в галузі цивільного, житлового законодавства, ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» за утримання Об`єкту будівництва, прибудинкової території та Новозбудованого майна лежать на Покупцеві.
Актом-приймання передачі встановлено (п. 1.8.), що Покупець повідомлений, що у зв`язку з необхідністю забезпечення належного управління будинком та забезпечення споживання усіма співвласниками комунальних послуг, що передбачає ведення господарської діяльності у сфері житлово-комунальних послуг, Продавець взяв на себе зобов`язання щодо визначення управителя до моменту оформлення права власності Покупцями у відповідності до чинного законодавства.
Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, щофактично відповідачу надавались житлово-комунальні послуги за сприянням ТОВ «КадоррГрупп Менеджмент Київ» та, відповідно, споживались відповідачем, тобто між сторонами наявні фактичні договірні відносини.
В період з 01 листопада 2021 року по 30 квітня 2023 року у відповідача утворилась заборгованість за житлово-комунальні послуги на загальну суму 100390,16 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості.
При цьому суд першої інстанції врахував, що на час розгляду справи судом, відповідачем не надано даних, що свідчать про сплату заборгованості у добровільному порядку, а наданий позивачем розрахунок заборгованості відповідачем не оспорюється.
З висновками викладеними у рішенні суду першої інстанції погоджується і колегія суддів, оскільки вони ґрунтуються на матеріалах справи, а також узгоджуються з вимогами чинного законодавства з огляду на наступне.
Згідно із ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом, тобто означена стаття встановлює презумпцію обов`язку власника нести усі витрати, пов`язані з утриманням належного йому майна, в тому числі, з оплати комунальних та інших наданих йому послуг, поза залежністю від того, чи користується він ними безпосередньо чи ні. 
До таких витрат належать витрати, пов`язані зі зберіганням майна, його ремонтом, забезпеченням збереження його властивостей тощо. 
Такий обов`язок власника є похідним від належних йому, як абсолютному володарю, правочинів володіння, користування та розпорядження майном. 
Невиконання власником свого обов`язку по утриманню своєї власності може створювати небезпеку для третіх осіб.
Відповідно до ч. 2 ст. 382 ЦК України, усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. 
Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.
Згідно із ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до змісту ст. 610, 612 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. 
Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.
За змістом ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
За змістом ч. 1 ст. 901 та ч. 1 ст. 903 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. 
Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язання.
Законом України «Про житлово-комунальні послуги» визначено основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки.
Так, відповідно до ст. 1 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків ї правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг; послуга з управління багатоквартирним будинком - результат господарської діяльності суб`єктів господарювання, спрямованої на забезпечення належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна багатоквартирного будинку та його прибудинкової території відповідно до умов договору.
Статтею 5 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що до житлово-комунальних послуг належать:
1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, якщо прибудинкова територія, за даними Державного земельного кадастру, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку;
2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами.
Пунктом 1 ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», передбачено право споживача одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів.
Пунктом 5 ч. 2 ст. 7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», визначено зобов`язання споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Частиною 10 ст. 7 ЗУ «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» передбачено, що співвласники багатоквартирного будинку зобов`язані своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.
Частиною 4 ст. 9 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що структура плати виконавцю комунальної послуги визначається згідно з договором про надання відповідної комунальної послуги, укладеним за вимогами цього Закону. 
Споживач щомісяця (або з іншою періодичністю, визначеною договором) вносить однією сумою плату виконавцю комунальної послуги (крім послуг з постачання та розподілу природного газу та електричної енергії), у тому числі якщо вона складається з окремих складових, передбачених відповідним договором, укладеним відповідно до цього Закону. 
При цьому виконавці комунальних послуг забезпечують деталізацію інформації щодо складових плати у рахунках споживачів.
З огляду на вищенаведені норми Закону, споживачі зобов`язані оплатити житлово- комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними, при цьому відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.
Відповідно до висновку Верховного Суду України, висловленого у постанові від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, хоч у частині першій статті 19 Закону й передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. 
Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. 
Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.
Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 вересня 2018 року (справа №750/12850/16), і у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2019 року (справа №642/2858/16).
Відповідно до ст. 162 ЖК України, плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. 
Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. 
Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. 
Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги.
Користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України (ст. 179 ЖК України).
Згідно з п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків затверджених Постановою КМУ №45 від 24 січня 2006 року Про внесення змін до постанови Кабміну від 08 жовтня 1992 року №572, власник та наймач квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Абзацом 2 ч. 1 ст. 9 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.
Таким чином, у зв`язку з порушенням відповідачем своїх обов`язків щодо своєчасної оплати вартості спожитих житлово-комунальних послуг згідно з розрахунком позивача у нього утворилась заборгованість за період з 01 листопада 2021 року по 30 квітня 2023 року на загальну суму 100390,16 грн.
Таким чином, колегія суддів погоджується  з висновком суду першої інстанції, що відповідач у встановлений законом строк не виконав перед позивачем своїх зобов`язань за спожиті житлово-комунальні послуги.
Відповідно до вимог ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. 
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Частиною 2 ст. 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
За змістом ст.ст. 76, 77 ЦПК України, суд встановлює наявність або відсутність обставин, котрими обґрунтовують свої вимоги і заперечення сторони, на підставі доказів, які містять інформацію щодо предмета доказування. 
Як роз`яснено в п.27постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року за №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів.
Вирішальним фактором принципу змагальності сторін є обов`язок сторін у доказуванні, які користуються рівними правами щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом переконливості цих доказів.
Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод принципу справедливості розгляду справи судом.
Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Статтею 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди з рішенням суду першої інстанції, переоцінки доказів, яким судом першої інстанції було надано належної оцінки.
Наведені в апеляційній скарзі доводи висновків суду не спростовують і не впливають на їх правильність, не дають підстав вважати, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення. 
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, що відповідно до ст.375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд,-
 
постановив: 
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Печерського районного суду м. Києва від 06 вересня 2023 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, окрім випадків, передбачених ч.3 ст.389 ЦПК України.

 
Суддя-доповідач                                                      К.П. Приходько

Судді                                                                         Т.О. Писана

С.О. Журба