ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2024 року 
м. Київ

справа №640/789/22
адміністративне провадження № К/990/1465/23, № К/990/2957/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Єресько Л.О.,
суддів: Соколова В.М.,  Загороднюка А.Г., 
за участі:
секретаря судового засідання - Орел П.Ю.,
представника Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів - Поліщука В.В.,
представника Офісу Генерального прокурора - Івашка С.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у касаційній інстанції справу №640/789/22
за позовом ОСОБА_1 до Відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження, Київської обласної прокуратури, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Офісу Генерального прокурора, про визнання протиправними та скасування рішення та наказу
за касаційними скаргами Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів та Київської обласної прокуратури
на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 вересня 2022 року, ухвалене у складі головуючого судді Балась Т.П.
та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 грудня 2022 року, ухвалену ухвалене колегією суддів у складі головуючого Кузьмишиної О.М., суддів: Кобаля М.І., Костюк Л.О.,

УСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог та їх обґрунтування
1. ОСОБА_1 (далі - позивачка, ОСОБА_1 ) звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва із позовом до Відповідного органу що здійснює дисциплінарне провадження (далі - відповідач 1, Відповідний орган), Київської обласної прокуратури (далі - відповідач 2), за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Офісу Генерального прокурора (далі - третя особа), у якому просила:
1.1. визнати протиправним та скасувати рішення Відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження, від 25.11.2021 № 6дп-21, про притягнення прокурора Васильківського відділу Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та накладення стягнення у вигляді догани;
1.2. визнати протиправним та скасувати наказ керівника Київської обласної прокуратури від 09.12.2021 № 881к, яким до прокурора Васильківського відділу Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_1. застосоване дисциплінарне стягнення у вигляді догани.
2. В обґрунтування заявлених вимог позивачка зазначила, що у її діях відсутній склад дисциплінарного проступку, а дисциплінарна скарга, висновок члена комісії та рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності не містять відомостей про наявність ознак складу конкретного дисциплінарного проступку в її діях. Позивачкою також вказано на порушення строків проведення перевірки дисциплінарної скарги, складення висновку за її результатами та на відсутність повноважень кадрової комісії на момент складення такого висновку.
Установлені судами попередніх інстанцій обставини справи
3. ОСОБА_1 з жовтня 2010 року працює в органах прокуратури, а з 15.03.2021 - на посаді прокурора Васильківського відділу Обухівської окружної прокуратури Київської області відповідно до наказу Київської обласної прокуратури від 12.03.2021 № 181к.
4. До Кадрової комісії, утвореної відповідно до підпункту 7 пункту 22 Розділу ІІ «Прикінцеві і перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» від 19.09.2019 № 113-IX, яким запроваджено реформування системи органів прокуратури (далі - Закон № 113-ІХ), 10.06.2021 надійшла дисциплінарна скарга судді Васильківського міськрайонного суду Київської області Марчука О.Л. про вчинення дисциплінарного проступку прокурором ОСОБА_1 . 
5. За результатом автоматизованого розподілу дисциплінарних скарг скаргу судді Васильківського міськрайонного суду Київської області Марчука О.Л. про вчинення дисциплінарного проступку прокурором ОСОБА_1 , а саме неприбуття в судове засідання, призначене на 23.03.2021 у кримінальному провадженні №12020110140000665, розподілено члену кадрової комісії ОСОБА_3 , за результатами вивчення якої 16.06.2021 прийнято рішення про відкриття дисциплінарного провадження № 07/3/2-386дс-77дп-21.
6. Головою Кадрової комісії Демченком Г.В. 08.07.2021 строк перевірки у дисциплінарному провадженні № 07/3/2-386дс-77дп-21 продовжено до 19.08.2021 включно.
7. Також за результатом автоматизованого розподілу 06.08.2021 члену кадрової комісії ОСОБА_3 розподілено другу дисциплінарну скаргу судді Васильківського міськрайонного суду Київської області Марчука О.Л. про вчинення дисциплінарного проступку прокурором ОСОБА_1 , а саме неприбуття в судове засідання, призначене на 30.06.2021 у кримінальному провадженні № 12020110140001469, за результатами розгляду якої 12.08.2021 прийнято рішення про відкриття дисциплінарного провадження № 07/3/2-537дс-107дп-21.
8. Рішенням Кадрової комісії від 19.08.2021 № 164дп-21 вказані вище дисциплінарні провадження об`єднані в одне, якому присвоєно № 07/3/2-386дс-77дп-21, та визначено члена Кадрової комісії ОСОБА_3 відповідальним за проведення перевірки, за результатами якої 10.09.2021 ним складено висновок про наявність дисциплінарного проступку прокурора.
9. У цей період відновлено дію положень Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VII (далі - Закон № 1697-VII) стосовно повноважень органу, що здійснює дисциплінарне провадження, які було зупинено до 01.09.2021 на підставі Закону № 113-IX.
10. Відповідно до підпункту 8-1 пункту 22 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №113-ІХ відкриті кадровою комісією, утвореною для забезпечення розгляду дисциплінарних скарг про вчинення прокурором дисциплінарного проступку та здійснення дисциплінарного провадження щодо прокурорів до 01.09.2021, дисциплінарні провадження щодо прокурорів, стосовно яких на момент початку діяльності відповідного органу, що здійснює дисциплінарні провадження, визначеного положенням про порядок його роботи, не ухвалено рішення, передаються кадровою комісією цьому органу для продовження їх розгляду в порядку, визначеному законом.
11. На підставі абзацу 2 підпункту 8-1 пункту 22 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №113-ІХ, дисциплінарне провадження № 07/3/2- 386дс-77дп-21 передано 09.11.2021 до Відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження. Автоматизованою системою дисциплінарне провадження стосовно прокурора ОСОБА_1. розподілено голові органу ОСОБА_3 та присвоєно №07/3/2-624дс-149дп-21.
12. За результатами дослідження матеріалів перевірки та вивчення висновку про наявність дисциплінарного проступку прокурора Відповідним органом, що здійснює дисциплінарне провадження, встановлено, що:
12.1. Васильківським міськрайонним судом Київської області 29.05.2020 отримано обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 12020110140000665 та призначено підготовче судове засідання. Прокурора ОСОБА_1. повідомлено про місце, день і час підготовчого судового засідання на 23.03.2021 особисто під розписку.
12.2. Разом із цим, у призначений час, прокурор в підготовче судове засідання не прибула, про причини своєї неявки суду не повідомила, будь-яких доказів щодо поважності причин або неможливості прибуття в судове засідання прокурор суду не надала, а тому суд вважає, що причини неприбуття прокурора є неповажними.
12.3. Тому зазначене судове засідання відкладено, що, за твердженням скаржника, суттєво впливає на строки його проведення та, як наслідок, значно подовжило, передбачений статті 318 КПК України, розумний строк судового розгляду.
12.4. З аналогічних підстав скаржник направив дисциплінарну скаргу про неявку прокурора ОСОБА_1 без поважних причин у судове засідання, призначене на 30.06.2021 у кримінальному провадженні № 12020110140001469.
12.5. На думку скаржника, наявні підстави є достатніми для порушення питання про відповідальність прокурора, який не прибув у судове засідання, та вважає, що у діях прокурора ОСОБА_1 вбачаються ознаки дисциплінарного проступку, передбаченого пункту 1 частини першої статті 43 Закону № 1697-VII.
12.6. Прокурор ОСОБА_1. пояснила, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 12020110140000665 скеровано до Васильківського міськрайонного суду прокурором Васильківського відділу Обухівської місцевої прокуратури Київської області Бондарем Д.В., який відповідно до розподілу обов`язків мав повноваження на здійснення нагляду за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва у кримінальних провадженнях про діяння, вчинені неповнолітніми, а також про злочини, вчинені стосовно дітей та у сфері охорони дитинства.
12.7. Прокурор ОСОБА_1. 19.11.2020 приймала участь у судовому засіданні у вказаному кримінальному провадженні у зв`язку з перебуванням прокурора Бондаря Д.В. у щорічній відпустці. Після вказаного засідання матеріали кримінального провадження з наглядовим провадженням повернуто прокурору Бондарю Д.В. Наступне судове засідання призначено на 23.02.2021, про що її повідомлено. Однак вказане судове засідання не відбулося у зв`язку з клопотанням захисника Вовчука В.М. про перенесення судового засідання на іншу дату. Про це секретарем Лущик Т.М. складено довідку, в якій визначено дату проведення наступного судового засідання. Секретарем Лущик Т.М. прокурору ОСОБА_1. повідомлено про те, що судовий розгляд кримінального провадження призначено на 23.03.2021 о 12 год. 00 хв.
12.8. Про вказану дату та час прокурор ОСОБА_1. повідомила прокурора Бондаря Д.В. У свій робочий блокнот запис про судовий розгляд кримінального провадження вона не внесла. Матеріали кримінального провадження їй не давалися, жодного акту про прийом-передачу матеріалів не складалося. Поряд із цим, прокурор ОСОБА_1. уважає, що вона не мала повноважень для участі у вказаному судовому засіданні, оскільки відповідним наказом від 16.04.2020 повноваження ювенального прокурора з неї знято.
12.9. Повідомлення про причини неприбуття на судове засідання до Васильківського міськрайонного суду Київської області прокурор ОСОБА_1. не направляла.
12.10. Згодом їй стало відомо, що у зв`язку із реформуванням органів прокурати з 15.03.2021 Бондаря Д.В. позбавлено повноважень. При цьому, матеріали вказаного кримінального провадження Бондарем Д.В. передані рапортом прийому передачі лише в травні 2021 року іншому ювенальному прокурору. Чому Бондар Д.В. з 15.03.2021 не вжив заходів щодо своєчасної передачі наявних у нього матеріалів кримінальних проваджень іншим прокурорам відділу, їй невідомо.
12.11. Щодо неприбуття в судове засідання, призначене на 30.06.2021 у кримінальному провадженні № 12020110140001469, прокурор ОСОБА_1. повідомила, що відповідно до наказу керівника Київської обласної прокуратури від 09.06.2021 № 458вк з 25.06.2021 до 10.07.2021 вона перебувала у щорічній відпустці. Тож нею підготовлено рапорт про передачу кримінальних проваджень для підтримання публічного обвинувачення на вказаний період. Про причину неявки іншого працівника, якому доручено підтримання обвинувачення у вказаному кримінальному провадженні, їй невідомо.
12.12. Відповідно до листа керівника Обухівської окружної прокуратури Київської області Гладія Є.В. до групи прокурорів у кримінальному провадженні №12020110140000665 входили прокурори Васильківського відділу Києво- Святошинської місцевої прокуратури Жарюк Н.О., Виродова А.Ю., Бондарь Д.В., Лігоміна Я.А. та прокурор ОСОБА_1., яку відповідно до постанови від 03.04.2020 визначено старшим групи прокурорів.
12.13. Констатовано, що відповідно до положень статті 131-1 Конституції України та статті 2 Закону № 1697-VII на прокурора ОСОБА_1., станом на 23.03.2021, покладено функцію, зокрема, підтримання публічного обвинувачення.
12.14. Підтверджено, що прокурор ОСОБА_1. не повідомляла та не інформувала керівництво Обухівської окружної прокуратури Київської області про неможливість прибуття в судове засідання, призначене на 23.03.2021. Однак під час засідання органу, прокурор ОСОБА_1. надала для огляду протокол допиту свідка, відповідно до якого неюяк прокурором 23.03.2021 здійснено допит свідка.
13. На підставі наведеного Відповідний орган дійшов висновку про те, що у результаті бездіяльності прокурора ОСОБА_1. та неприбуття у судове засідання 23.03.2021 без поважних причин допущено порушення пункту 3 розділу IV пунктів 2, 4, 5 розділу V Порядку № 51, статей 314, 318, 324 КПК України, що свідчить про вчинення дисциплінарного проступку, відповідальність за який передбачена пунктом 1 частини першої статті 43 Закону № 1697-VII та наявність підстав для притягнення її до дисциплінарної відповідальності.
14. Водночас, на думку Відповідного органу, зазначений у дисциплінарній скарзі факт неявки прокурора ОСОБА_1 у судове засідання 30.06.2021 не може вважатися безпідставним та без поважних причин, оскільки відповідно до наказу керівника Київської обласної прокуратури від 09.06.2021 № 458вк з 25.06.2021 по 10.07.2021 перебувала у щорічній відпустці, а тому не могла з об`єктивних причин взяти участь у судовому засіданні, при цьому, на період її відпустки матеріали кримінального провадження № 12020110140001469 передано іншому прокурору відповідним рапортом.
15. За результатами означеного дисциплінарного провадження наказом Відповідного органу від 25.11.2021 № 6дп-21 прокурора Васильківського відділу Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено на неї дисциплінарне стягнення у вигляді догани.
16. На підставі цього рішення наказом керівника Київської обласної прокуратури від 09.12.2021 № 881к за неналежне виконання службових обов`язків до прокурора Васильківського відділу Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_1 застосоване дисциплінарне стягнення у вигляді догани відповідно до пункту 1 частини першої статті 43 Закону № 1697-VII.
Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій
17. Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.09.2022, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 21.12.2022, позовна заява задоволена повністю: визнані протиправними та скасовані рішення Відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження, від 25.11.2021 № 6дп-21 про притягнення прокурора ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та накладення стягнення у вигляді догани та наказ керівника Київської обласної прокуратури № 881к від 09.12.2021, яким до позивачки застосоване дисциплінарне стягнення у вигляді догани.
17.1. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив із того, що у ОСОБА_1 на той час були відсутні повноваження прокурора у кримінальному провадженні №12020110140000665, зважаючи на відсутність відповідного рішення керівника Обухівської окружної прокуратури Київської області про включення позивачки до групи прокурорів у вказаному кримінальному провадженні, а тому, за висновком суду, відсутні і правові підстави для участі позивачки у судовому засіданні 23.03.2021 та вчинення дій у кримінальному провадженні № 12020110140000665. Отже висновок Відповідного органу про неповажність причин її неприбуття 23.03.2021 у судове засідання, є безпідставним.
17.2. Так, суди обох інстанцій врахували, що з 25.09.2019 набрав чинності Закон №113-IX, яким передбачено створення замість місцевих прокуратур - окружні прокуратури. Пунктом 3 розділу II «Прикінцеві і перехідні положення» цього Закону встановлено, що до дня початку роботи Офісу Генерального прокурора, обласних прокуратур, окружних прокуратур їх повноваження здійснюють відповідно Генеральна прокуратура України, регіональні прокуратури, місцеві прокуратури.
17.3. У цьому зв`язку суди попередніх інстанцій констатували, що у зв`язку зі змінами у системі органів прокуратури Києво-Святошинська місцева прокуратура припинила свою діяльність на підставі наказу Генерального прокурора від 17.02.2021 № 2ш, відповідно втратила свої повноваження та компетенцію щодо підтримання державного обвинувачення/здійснення процесуального представництва, у тому числі у кримінальному провадженні № 12020110140000665, а повноваження по представництву інтересів держави, зокрема у відповідному кримінальному провадженні, перейшли з 15.03.2021 до Обухівської окружної прокуратури Київської області.
17.4. Спираючись на положення статті 37 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України), суди обох інстанцій зазначили, що правовою підставою для виникнення у прокурора повноважень у кримінальному провадженні з його початку до завершення є рішення керівника органу прокуратури про призначення прокурора (групи прокурорів). Відтак, на думку судів, за відсутності відповідного рішення керівника Обухівської окружної прокуратури Київської області станом на 23.03.2021 (день судового засідання) про призначення позивачки у якості члена групи прокурорів у кримінальному провадженні № 12020110140000665, остання була позбавлена повноважень у відповідному кримінальному провадженні.
17.5. Поруч із цим, як установлено судом першої інстанції, постанову про зміну групи прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у кримінальному провадженні у зв`язку зі зміною територіальної юрисдикції окружних прокуратур Київської області прийнято керівником Обухівської окружної прокуратури Київської області пізніше (18.05.2021), якою старшим прокурором групи призначено прокурора Васильківського відділу Обухівської окружної прокуратури Київської області Гайдука М.В.
17.6. Оцінюючи доводи позивачки про відсутність повноважень у члена Кадрової комісії ОСОБА_3 на складення висновку, який слугував підставою для прийняття оскаржуваного рішення, суди попередніх інстанцій зазначили, що утворена Генеральним прокурором Кадрова комісія, як тимчасовий орган для забезпечення розгляду дисциплінарних скарг про вчинення прокурором дисциплінарного проступку та здійснення дисциплінарного провадження щодо прокурорів, припинила свою діяльність 01.09.2021 відповідно до положень Закону № 113-IX, а тому, на думку судів, висновок члена Кадрової комісії від 10.09.2021 складений за відсутності у останнього передбачених Законом повноважень на забезпечення розгляду дисциплінарних скарг про вчинення прокурором дисциплінарного проступку та здійснення дисциплінарного провадження щодо прокурорів.
17.7. При цьому, суди попередніх інстанцій відхилили посилання Відповідного органу на те, що Генеральний прокурор після 01.09.2021 не приймав рішення про припинення повноважень членів Кадрової комісії, а орган, що здійснює дисциплінарне провадження відповідно до рішення від 26.10.2021 №16зп розпочав свою діяльність лише 03.11.2021.
17.8. Поряд із цим суди дійшли висновку, що дисциплінарне провадження стосовно позивачки здійснено Відповідним органом поза межами строків, встановлених «Порядком розгляду кадровою комісією скарг про вчинення прокурором дисциплінарного проступку, здійснення дисциплінарного провадження та прийняття рішення за результатами дисциплінарного провадження», затвердженим наказом Генерального прокурора від 04.11.2019 № 266 (30 робочих днів із дня прийняття рішення про відкриття дисциплінарного провадження, з можливістю продовження іще на 15 робочих днів).
17.9. Так, висновок про наявність підстав для притягнення до дисциплінарної відповідальності прокурора ОСОБА_1 складено членом Кадрової комісії ОСОБА_3 лише 10.09.2021, тоді як дисциплінарна скарга розподілена йому 10.06.2021, а строк перевірки у дисциплінарному провадженні було продовжено лише до 19.08.2021. Своєю чергою Відповідним органом висновок від 10.09.2021 розглянуто 25.11.2021 та в цей же день прийнято рішення про накладення на позивачку дисциплінарного стягнення.
17.10. Вказане у сукупності, за висновком судів попередніх інстанцій, свідчить про наявність правових підстав для визнання протиправним та скасування оскаржуваного рішення від 25.11.2021 № 6дп-21 та, як наслідок, для визнання протиправним та скасування наказу керівника Київської обласної прокуратури № 881 к від 09.12.2021, яким до прокурора ОСОБА_1 застосоване дисциплінарне стягнення у вигляді догани як похідного від цього рішення.
Короткий зміст та обґрунтування вимог касаційної скарги
18. Не погодившись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанції Відповідний орган звернувся до Верховного Суду (далі - Суд) із касаційною скаргою, у якій просив скасувати рішення судів обох інстанцій та ухвалити нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог. 
19. Ця касаційна скарга, з урахуванням уточнень, поданих на виконання ухвали Суду про залишення касаційної скарги без руху, подана з підстав неправильного застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права згідно пунктів 1 та 3 частини четвертої статті 328 КАС України.
19.1. В обґрунтування підстав касаційного оскарження за пунктом 1 скаржник посилається на неврахування висновків Верховного Суду щодо застосування пунктів 2, 3 розділу ІІІ «Порядку розгляду кадровою комісією скарг про вчинення прокурором дисциплінарного проступку, здійснення дисциплінарного провадження та прийняття рішення за результатами дисциплінарного провадження», затвердженого наказом Генерального прокурора від 04.11.2019 № 266 (далі - Порядок № 266), підпункту 8 пункту 22 розділу ІІ Закону № 113-IX, викладеного у постановах Верховного Суду від 22.02.2018 у справі № 800/505/17, від 05.03.2018 у справі № 800/581/17, від 09.02.2023 у справі № 640/7008/20.
19.2. У касаційній скарзі стверджується, що суди першої та апеляційної інстанцій, ухвалюючи рішення, ототожнили визначені пунктом 2 розділу ІІІ Порядку № 266 строки перевірки дисциплінарної скарги із загальними строками здійснення дисциплінарного провадження.
19.3. Відповідний орган зауважує на тому, що пунктом 6 розділу І Порядку № 266 передбачені такі етапи дисциплінарного провадження: 1) відкриття дисциплінарного провадження, 2) проведення перевірки дисциплінарної скарги; 3) розгляд висновку про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора та прийняття рішення. Строк проведення перевірки дисциплінарної скарги визначено приписами пункту 2 розділу ІІІ Порядку № 266 - 30 робочих днів із дня прийняття рішення про відкриття дисциплінарного провадження, з можливістю продовження іще на 15 робочих днів.
19.4. При цьому, у постановах Верховного Суду від 22.02.2018, від 05.03.2018 у справах №№ 800/505/17, 800/581/17 сформовано правовий підхід, відповідно до якого встановлений законодавцем строк для проведення перевірки членом комісії дисциплінарної скарги щодо прокурора не розповсюджуються на підготовку висновку та розгляд його на засіданні комісії.
19.5. Підкреслює, що Верховний Суд у рішенні від 05.03.2018 у справі №800/581/17 висловив позицію при вирішенні подібного спору із приводу того, що саме по собі недодержання строків проведення перевірки у дисциплінарному провадженні щодо прокурора не може бути підставою для визнання протиправним викладеного у рішенні комісії висновку щодо кваліфікації певних дій прокурора як таких, що мають характер дисциплінарного проступку
19.6. Цей касатор переконує, що ні Кадровою комісією, ні Відповідним органом, не порушено розумні строки для завершення перевірки дисциплінарної скарги та відомостей про наявність підстав для притягнення прокурора до дисциплінарної відповідальності, виготовлення за її результатами висновку, розгляду його на засіданні органу та ухвалення кінцевого рішення.
19.7. Доводить, що перевірку доводів дисциплінарної скарги проведено членом Кадрової комісії в межах визначених пунктом 2 розділу ІІІ Порядку № 266 строку, зокрема, після 19.08.2021 перевірочні дії не вчинялися, натомість ОСОБА_3 приступив до аналізу доказів, зібраних під час перевірки та 10.09.2021 склав висновок, а 04.11.2021 Кадровою комісією передані матеріали цього дисциплінарного провадження до Відповідного органу, який 25.11.2021 ухвалив рішення про накладення на позивачку дисциплінарного стягнення, тобто на 21 день, з дня надходження до нього матеріалів дисциплінарного провадження.
19.8. В аспекті наведених доводів звертає увагу на позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 09.02.2023 у справі № 640/7008/20, де суд касаційної інстанції зазначив про обґрунтованість висновків суду апеляційної інстанції, який виходив із того, що тривалість строку проведення перевірки дисциплінарної скарги та відомостей про наявність підстав для притягнення прокурора до дисциплінарної відповідальності у ситуації, що склалася у цій справі, пов`язано із набранням чинності (з 25.09.2019) Законом № 113-IX, а також необхідністю проведення заходів щодо реалізації запровадженої цим Законом реформи прокуратури (розроблення нормативних документів, створення та організація діяльності відповідних кадрових комісій тощо).
19.9. У цій справі Верховний Суд також зауважив, що реалізація заходів на виконання Закону № 113-IX є об`єктивними причинами, які не залежали від волі кадрової комісії чи окремих її членів. Тож у цьому перехідному періоді значення має чи був цей строк розумним.
19.10. В обґрунтування підстав касаційного оскарження за пунктом 3 частини четвертої статті 328 КАС України касатор указує про відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування частин другої та третьої статті 37 КПК України, частини другої статті 15 Закону № 1697-VII, пункту 3 розділу ІІ «Прикінцевих та перехідних положень» Закону № 113-IX.
19.11. Касатор наполягає на тому, що переведення прокурора ОСОБА_1. на посаду прокурора Васильківського відділу Обухівської окружної прокуратури з 15.03.2021 (наказ керівника обласного прокурора від 12.03.2021 № 181к), яку відповідно до постанови від 03.04.2020 визначено старшим групи прокурорів у кримінальному провадженні № 12020110140000665, не призвело до припинення її повноважень, як прокурора, а тому суди дійшли помилкових висновків, що вказані обставини відповідно до частини третьої статті 37 КПК України унеможливлюють її участь у кримінальному провадженні.
19.12. Акцентує увагу на тому, що відповідно до пункту 3 розділу ІІ Закону № 113-IX за прокурорами зберігається відповідний правовий статус, який вони мали до набрання чинності цим Законом, при реалізації функцій прокуратури до дня їх звільнення або переведення до Офісу Генерального прокурора, обласної прокуратури, окружної прокуратури. Тобто, законодавцем унормовано незмінність правового статусу прокурора у зв`язку з реорганізацією органів прокуратури.
19.13. Пояснює, що територіальна юрисдикція прокуратури Васильківського відділу після включення на підставі наказу Генерального прокурора від 17.02.2021 № 2ш до структури Обухівської окружної прокуратури не змінилася, прокурори цього відділу продовжили виконувати свої повноваження, зокрема, підтримувати державне обвинувачення у Васильківському міськрайонному суді Київської області. Тобто, фактично відбулася зміна підпорядкування прокурорів Васильківського відділу з Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області до Обухівської окружної прокуратури Київської області.
19.14. Однак, прокурор ОСОБА_1., як стверджує скаржник, відповідно до статті 37 КПК України, будучи призначеним старшим групи прокурорів у кримінальному провадженні № 12020110140000665, до складу якої також входили інші прокурори, не вжила необхідних заходів щодо забезпечення їх участі у судовому засіданні, як це передбачено частиною третьою статтею 36 КПК України.
19.15. На переконання Відповідного органу, відсутність з боку прокурора ОСОБА_1. дій та рішень спрямованих на виконання вимог процесуального закону щодо забезпечення участі прокурора у судовому засіданні в сукупності дають підстави для висновку, що поведінка ОСОБА_1 свідчить про неналежне виконання нею службових обов`язків, а реорганізація органу прокуратури не впливає на виконання цього обов`язку.
20. Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 13.03.2023 відкрите касаційне провадження №К/990/1465/23 за вищевказаною касаційною скаргою.
20.1. У судовому засіданні 21.12.2023 уточнено назву органу, що звернувся із цією касаційною скаргою та усною ухвалою Суду, занесеною до протоколу судового засідання від 21.12.2023, у зв`язку із зміною з 15.03.2023 назви відповідача на Кваліфікаційно-дисциплінарну комісію прокурорів, без зміни коду ЄДРПОУ, відповідно до Закону України від 14.04.2022 №223-ІХ.
21. Від Київської обласної прокуратури до Суду надійшла касаційна скарга, в якій відповідач 2 просить скасувати рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.09.2022 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 21.12.2022 у справі № 640/789/22, та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.
22. Ця касаційна скарга подана на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
22.1. В обґрунтування підстав касаційного оскарження за пунктом 3 частини четвертої статті 328 КАС України скаржник посилається на відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування частини третьої статті 36, статті 37, частин першої, другої статті 324 КПК України, пункту 8 частини першої статті 11, частини другої статті 15, пункту 1 частини першої статті 43, пункту 1 частини першої статті 49 Закону № 1697-VII, пунктів 3, 4, 5 Порядку організації діяльності прокурорів і слідчих органів прокуратури у кримінальному провадженню, затвердженого наказом Генеральної прокуратури України від 28.03.2019 № 51 (далі - Порядок № 51).
22.2. Доводи цієї касаційної скарги в обґрунтування пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України в цілому є ідентичними доводам касаційної скарги Відповідного органу.
22.3. Додатково цей касатор зазначає, що судами як першої так і апеляційної інстанцій не взято до уваги, що на дату вчинення дисциплінарного проступку (23.03.2021) рішення про зміну групи прокурорів, яка була визначена постановою першого заступника керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури від 03.04.2020, та старшим групи якої визначено позивачку, не приймалося. 
22.4. Акцентує увагу на тому, що положеннями частини третьої статті 36 КПК України визначено, що участь прокурора в суді є обов`язковою, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Наслідки неприбуття прокурора у судове засідання визначені у статті 324 КПК України, відповідно до якої зокрема, якщо причина неприбуття є неповажною, суд порушує питання про відповідальність прокурора, який не прибув, перед органами, що згідно із законом уповноважені притягати їх до дисциплінарної відповідальності.
22.5. Таким чином, як указує цей відповідач, зі змісту вказаної норми слідує, що однією із обов`язкових вимог для порушення питання про відповідальність прокурора є неповажність причин його неприбуття в судове засідання.
22.6. При цьому, перелік поважних причин неприбуття на виклик визначено статтею 138 КПК України і жодна із зазначених у цій статті підстав не стосується безпідставного неприбуття прокурора ОСОБА_1. в підготовче судове засідання, про яке вона була заздалегідь повідомлена особисто під розписку.
22.7. Разом із цим, у призначений час (23.03.2021), прокурор в підготовче засідання не прибула, про причини своєї неявки суду не повідомила, будь-яких доказів щодо поважності причин або неможливості прибуття, як встановлено із матеріалів справи, прокурор суду не надала, про неможливість прибуття в судове засідання керівництво Обухівської окружної прокуратури Київської області не повідомляла.
22.8. Скаржник також вказує, що для встановлення наявності чи відсутності факту невиконання чи неналежного виконання прокурором службових обов`язків потрібно встановити, зокрема, факт ухилення прокурора від вчинення дій, передбачених законодавством в межах виконання ним спеціальних повноважень або завідомо неякісне, із порушенням норм законодавства та правил професійної етики, виконання прокурором посадових обов`язків, що тягне за собою настання негативних наслідків. І, за результатами розгляду дисциплінарних скарг Відповідний орган встановив один випадок безпідставної неявки прокурора ОСОБА_1 до суду без поважних причин, що свідчить про порушення прокурором вимог пункту 3 Розділу І, пункту 4 Розділу II, підпункти 1-3 Розділу IV Порядку № 51, статті 318, 324 КПК України, тобто вчинення дисциплінарного проступку.
23. Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 13.03.2023 відкрите касаційне провадження №К/990/2957/23 за вищевказаною касаційною скаргою.
24. Ухвалами Верховного Суду у складі судді Касаційного адміністративного суду Єресько Л.О. від 01.12.2023 закінчено підготовчі дії за касаційними провадженнями №К/990/2957/23 та №К/990/1465/23 у справі № 640/789/22 та призначено її до розгляду у відкритому судовому засіданні.
25. У судових засіданнях (23.12.2023 та 18.01.2024) представники Київської обласної прокуратури, Офісу Генерального прокурора та Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів вимоги касаційних скарг підтримали та просили їх задовольнити.
Позиція інших учасників справи
26. ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокатка Трегубова О.С., не погодившись із доводами касації, подала письмовий відзив, у якому просила касаційну скаргу залишити без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій - без змін.
26.1. У цьому відзиві сторона позивачки зазначає про безпідставність доводів касаційної скарги Відповідного органу щодо необхідності застосування у спірних правовідносинах висновків Верховного Суду, викладених від 22.02.2018 у справі №800/505/17, від 05.03.2018 у справі №800/581/17, від 09.02.2023 у справі №640/7008/20, позаяк у вказаних справах розглядалося спірне питання про те, чи розповсюджуються встановлені пунктом 9 статті 46 Закону № 1697-VII (яка не діяла на час проведення відповідної перевірки у випадку позивача і яка взагалі не застосовувалася судами у справі № 640/789/22) строки перевірки відомостей про наявність підстав для притягнення прокурора до дисциплінарної відповідальності під час винесення на розгляд висновку про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора. Натомість у справі, що розглядається, позивачка наполягає на правильності висновків судів попередніх інстанцій про те, що членом Кадрової комісії було порушено саме строки проведення перевірки, а саме проведення перевірки поза межами встановленого законодавством строку (після 19.08.2021). 
26.2. Поряд із цим, зауважує на тому, що вказані постанови ухвалені до набрання чинності Законом № 113-ІХ і в них відповідно Верховний Суд не аналізував та не формував висновків щодо застосування підпункту 8 пункту 22 розділу II цього Закону в частині повноважень Генерального прокурора визначати перелік, склад і порядок роботи кадрових комісій Офісу Генерального прокурора, обласних прокуратур для розгляду дисциплінарних скарг про вчинення прокурором дисциплінарного проступку та здійснення дисциплінарного провадження щодо прокурорів, а також порядків розгляду кадровою комісією цих скарг та прийняття рішення за результатами дисциплінарного провадження.
26.3. Стосовно доводів відповідача з посиланням на постанову Верховного Суду від 09.02.2023 у справі № 640/7008/20, то сторона позивачки зазначає, що у цій справі мали місце інші правовідносини, і було розглянуто інше питання, ніж у справі №640/789/22, а саме позивачка вказувала, що були допущені порушення строків дисциплінарного провадження, виходячи із того, що: (І) на думку позивачки, строки дисциплінарного провадження не правомірно були продовжені на час, поки велося службове розслідування; (ІІ) строки дисциплінарного провадження були занадто тривалими. Натомість у розглядуваному випадку, ніяких службових розслідувань стосовно позивачки не проводилося і будь-яких доказів розумності та об`єктивності причин не завершення перевірки у встановлений законодавством строк відповідачі не надали.
26.4. При цьому, на переконання адвокатки Трегубової О.С. , висновки судів у справі №640/789/22 не суперечать висновкам Верховного Суду у справі № 640/7008/20, а стосуються інших спірних питань/відносин.
26.5. Сторона позивачки наполягає на тому, що станом на 23.03.2021 ОСОБА_1 була прокурором Васильківського відділу Обухівської окружної прокуратури Київської області, жодних постанов про призначення групи прокурорів цієї окружної прокуратури, із включенням до їх складу позивачки, не існувало, що правильно встановили суди попередніх інстанцій.
26.6. У цьому аспекті акцентує увагу на тому, що Об`єднана палата Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду сформулювала правовий висновок, згідно із яким: а) процесуальне рішення про призначення (визначення) прокурора, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, приймається виключно у формі постанови; б) така постанова має міститись у матеріалах провадження для підтвердження факту наявності повноважень; в) постанова має відповідати передбаченим КПК України вимогам до процесуального рішення в формі постанови; г) відсутність такої постанови обумовлює недопустимість доказів, зібраних під час досудового розслідування, як таких, що зібрані під наглядом і процесуальним керівництвом прокурора, який не мав на те законних повноважень (постанова від 22.02.2021 у справі № 754/7061/15).
26.7. Звертає увагу Суду, що постанова заступника керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області від 03.04.2020 про призначення групи прокурорів у кримінальному провадженні №12020110140000665 за участю позивачки станом на 23.03.2021 вже не діяла, а позивачка, у зв`язку із припиненням такої прокуратури (12.03.2021) та утворенням Обухівської окружної прокуратури Київської області, яка розпочала роботу 15.03.2021, не мала повноважень прокурора Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області, а навіть незалежно від чинності вказаної постанови, позивачка із 12.03.2021 втратила статус прокурора Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області, оскільки була переведена на підставі наказу №881к від 12.03.2021 до окружної прокуратури.
27. У судове засідання, призначене на 21.12.2023 позивачка не з`явилася, поштовий конверт, яким направлялася судова повістка, повернувся до Суду із відміткою установи поштового зв`язку «за закінченням терміну зберігання». При цьому, від позивачки заяви у порядку статті 131 КАС України про зміну адреси до Суду не надходила.
27.1. У судове засідання, призначене на 21.12.2023, з`явилася представник позивачки - адвокатка Трегубова О.С., яка скориставшись процесуальним правом, надала в судовому засіданні пояснення, за змістом яких підтримала доводи, викладені у раніше наданому відзиві на касаційну скарга, просила відмовити у її задоволенні, а оскаржувані судові рішення залишити без змін.
27.2. Натомість в судове засідання, призначене на 18.01.2024, представник позивачки - адвокатка Трегубова О.С., не з`явилася, хоча повідомлялася належним чином про час та дату касаційного розгляду справи в приміщенні Верховного Суду після закінчення судового засідання 21.12.2023, що підтверджується наявною в матеріалах справи розпискою. Про причини неявки у призначене судове засідання Суд не повідомила, будь-яких клопотань не надсилала.
27.3. Від позивачки повернувся до Суду поштовий конверт, яким направлялася судова повістка, із відміткою установи поштового зв`язку «за закінченням терміну зберігання». При цьому, від позивачки заяви у порядку статті 131 КАС України про зміну адреси до Суду не надходила. Разом із тим, частиною одинадцятою статті 126 КАС України передбачено, що в разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.
27.4. Відповідно до частини четвертої статті 344 КАС України неприбуття учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце касаційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.
27.5. Згідно із приписами статті 341 КАС України Верховний Суд перевіряє в межах касаційної скарги у цій справі аргументи про неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, не може встановлювати обставини справи, збирати та перевіряти докази і надавати їм оцінку. На підставі частини четвертої статті 344 КАС України колегія суддів ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання, ухвалила завершити касаційний розгляд справи за наявними у справі документами та за наявної явки сторін.
Позиція Верховного Суду
Джерела права, оцінка висновків судів, рішення яких переглядаються, та аргументів учасників справи
28. З метою визначення меж розгляду справи Верховним Судом належить застосовувати правила статті 341 КАС України, відповідно до яких суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Одночасно суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається.
29. Спір у цій справі виник у зв`язку із притягненням прокурора до дисциплінарної відповідальності.
30. Касаційні провадження у цій справі відкрито на підставі пунктів 1, 3 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.
31. Спірними питаннями у цих касаційних провадженнях, зокрема, є: 1) дотримання відповідачем порядку здійснення дисциплінарного провадження, а саме (не)дотримання ним строків, установлених для вирішення питання по відкриття дисциплінарного провадження, проведення перевірки скарги і складання висновку за її результатом, а також наявність (відсутність) у члена Кадрової комісії повноважень на складення висновку: 2) наявність (відсутність) складу дисциплінарного проступку в діях прокурора.
32. Надаючи оцінку оскаржуваним судовим рішенням у межах доводів касаційних скарг за правилами статті 341 КАС України, Верховний Суд виходить із такого.
33. Правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також система прокуратури України регулюється Законом України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VII (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Закон № 1697-VII).
34. Статтею 43 вищевказаного Закону передбачено підстави для притягнення прокурора до дисциплінарної відповідальності.
35. Так, відповідно до частини першої статті 43 Закону № 1697-VII, прокурора може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності у порядку дисциплінарного провадження, зокрема, з підстав: 1) невиконання чи неналежне виконання службових обов`язків.
36. Згідно із пунктом 1 частини першої статті 49 Закону № 1697-VII, на прокурора можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення, зокрема, догана.
37. У зв`язку із набранням чинності з 25.09.2019 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» від 19.09.2019 № 113-ІХ (далі - Закон № 113-ІХ) до 01.09.2021 зупинено дію положень Закону № 1697-VII, що регламентували роботу Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів (далі - КДКП). Крім того, її голова та члени вважаються звільненими з посади, а їх повноваження - достроково припиненими.
38. Нормами статті 44 Закону № 1697-VII закріплено, що дисциплінарне провадження здійснюється відповідним органом.
39. Підпунктом 7 пункту 22 розділу ІІ Закону №113-ІХ передбачено, що тимчасово, до 01.09.2021: в Офісі Генерального прокурора, у кожній обласній прокуратурі утворюються відповідні кадрові комісії як органи для забезпечення: проведення атестації прокурорів Генеральної прокуратури України, регіональних прокуратур, місцевих прокуратур, військових прокуратур відповідно до цього розділу; розгляду дисциплінарних скарг про вчинення прокурором дисциплінарного проступку та здійснення дисциплінарного провадження щодо прокурорів; здійснення добору на посади прокурорів.
40. Відповідно до підпункту 8 пункту 22 розділу ІІ Закону № 113-ІХ, тимчасово, до 01.09.2021, Генеральний прокурор визначає: перелік, склад і порядок роботи кадрових комісій Офісу Генерального прокурора, обласних прокуратур; порядок розгляду кадровою комісією скарг про вчинення прокурором дисциплінарного проступку та процедуру здійснення дисциплінарного провадження; порядок прийняття кадровою комісією рішення за результатами дисциплінарного провадження і за наявності підстав, передбачених Законом № 1697-VII, про накладення на прокурора Офісу Генерального прокурора, обласної та окружної прокуратури дисциплінарного стягнення або про неможливість подальшого перебування особи на посаді прокурора.
41. Наказом Генерального прокурора від 17.10.2019 № 233 затверджено Порядок роботи кадрових комісій, згідно з пунктом 2 якого, комісії забезпечують розгляд дисциплінарних скарг про вчинення прокурором дисциплінарного проступку та здійснення дисциплінарного провадження щодо прокурорів.
42. Наказом Генерального прокурора від 04.11.2019 № 266 затверджено Порядок розгляду кадровою комісією скарг про вчинення прокурором дисциплінарного проступку, здійснення дисциплінарного провадження та прийняття рішення за результатами дисциплінарного провадження (далі - Порядок № 266). Цей Порядок діяв допоки не втратив чинність на підставі наказу Генерального прокурора від 01.07.2022 №113.
43. Згідно із наказом Генерального прокурора від 23.12.2019 № 351 з 02.01.2020 розпочав роботу Офіс Генерального прокурора.
44. На підставі наказу Генерального прокурора від 09.01.2020 № 9 створено кадрову комісію з розгляду дисциплінарних скарг про вчинення прокурором дисциплінарного проступку та здійснення дисциплінарного провадження щодо прокурорів (далі - Кадрова комісія).
45. Відповідно до вказаного наказу, Кадрова комісія забезпечує розгляд дисциплінарних скарг про вчинення дисциплінарних проступків прокурорами Офісу Генерального прокурора, Спеціалізованої антикорупційної прокуратури, обласних (регіональних) прокуратур, окружних (місцевих) прокуратур, військових прокуратур, а також здійснення щодо них дисциплінарного провадження.
46. Пунктом 1 розділу І Порядку № 266 передбачено, що цей Порядок визначає процедуру розгляду кадровою комісією скарг про вчинення прокурором дисциплінарного проступку, здійснення дисциплінарного провадження, прийняття рішення за результатами дисциплінарного провадження і за наявності підстав, передбачених Законом № 1697-VII, про накладення на прокурора Генеральної прокуратури України (Офісу Генерального прокурора), Спеціалізованої антикорупційної прокуратури, обласної (регіональної), окружної (місцевої), військової прокуратури дисциплінарного стягнення або прийняття рішення про неможливість подальшого перебування особи на посаді прокурора.
47. За визначенням пункту 2 розділу І Порядку №266, дисциплінарне провадження - це процедура розгляду відповідним органом, що здійснює дисциплінарне провадження щодо прокурорів, дисциплінарної скарги, у якій містяться відомості про вчинення прокурором дисциплінарного проступку.
48. Прокурора може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності в порядку дисциплінарного провадження з підстав, визначених частиною першою статті 43 Закону (пункт 3 розділу І Порядку №266).
49. Згідно із пунктом 5 розділу І Порядку № 266, процедура здійснення дисциплінарного провадження щодо прокурора визначається розділом VI Закону № 1697-VII та цим Порядком.
50. За приписами пунктів 6-7 розділу І Порядку № 266, дисциплінарне провадження передбачає: відкриття дисциплінарного провадження; проведення перевірки дисциплінарної скарги; розгляд висновку про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора та прийняття рішення.
51. Перевірка даних про наявність підстав для притягнення прокурора до дисциплінарної відповідальності здійснюється членом кадрової комісії, що здійснює дисциплінарне провадження, у порядку, встановленому Законом № 1697-VII.
52. За приписами пункту 16 розділу І Порядку № 226, після відкриття дисциплінарного провадження член кадрової комісії проводить перевірку в межах обставин, повідомлених у дисциплінарній скарзі. У разі виявлення під час перевірки інших обставин, що можуть бути підставою для притягнення прокурора до дисциплінарної відповідальності, інформація про це включається у висновок члена кадрової комісії за результатами перевірки.
53. Під час здійснення перевірки дисциплінарної скарги член кадрової комісії має право ознайомлюватися з документами, що стосуються предмета перевірки, отримувати їх копії, опитувати прокурорів та інших осіб, яким відомі обставини вчинення діяння, що має ознаки дисциплінарного проступку, отримувати за письмовим запитом від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, керівників підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадян, громадських об`єднань необхідну для проведення перевірки інформацію (пункт 1 розділу ІІІ Порядку № 266).
54. Відповідно до пункту 2 розділу ІІІ Порядку № 266 (в редакції наказу Генерального прокурора від 25.02.2022 № 107), проведення перевірки дисциплінарної скарги та відомостей про наявність підстав для притягнення прокурора до дисциплінарної відповідальності проводиться у строк, який не перевищує тридцяти робочих днів із дня прийняття рішення про відкриття дисциплінарного провадження, а у випадку повторного розподілу дисциплінарного провадження - із дня такого розподілу. У разі неможливості завершення перевірки протягом цього строку він може бути продовжений не більш ніж на п`ятнадцять робочих днів головою кадрової комісії або членом кадрової комісії, який виконує його обов`язки, а також кадровою комісією, якщо таку перевірку проводить голова кадрової комісії або член кадрової комісії, який виконує його обов`язки.
55. За результатами перевірки член кадрової комісії готує висновок, який повинен містити інформацію про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора (відсутність чи наявність підстав для звільнення прокурора з адміністративної посади відповідно до пункту 3 частини першої статті 41 Закону № 1697-VII у випадку розгляду звернень щодо неналежного виконання прокурором, який обіймає адміністративну посаду, посадових обов`язків, встановлених для відповідної адміністративної посади) та виклад обставин, якими це підтверджується. Якщо за результатами перевірки член кадрової комісії встановив наявність дисциплінарного проступку, у висновку додатково зазначається характер проступку, його наслідки, відомості про особу прокурора, ступінь його вини, інші обставини, що мають значення для прийняття рішення про накладення дисциплінарного стягнення, а також пропозиція члена кадрової комісії щодо конкретного виду дисциплінарного стягнення.
56. Пунктом 5 розділу ІІІ Порядку № 266 закріплено, що висновок та зібрані у процесі перевірки матеріали не пізніше наступного дня з дня його складення передаються на розгляд кадрової комісії. Засідання кадрової комісії проводяться з урахуванням обсягу матеріалів, що надійшли на її розгляд.
57. Згідно з пунктами 6, 7 розділу ІІІ Порядку № 266 розгляд висновку про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора відбувається на засіданні кадрової комісії. На засідання запрошуються особа, яка подала дисциплінарну скаргу, прокурор, стосовно якого відкрито дисциплінарне провадження, їхні представники, а в разі необхідності також інші особи. Повідомлення про дату, час та місце проведення засідання кадрової комісії, на якому відбудеться розгляд висновку про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора, оприлюднюється не пізніше як за п`ять робочих днів до дня проведення засідання на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора та надсилається запрошеним особам електронними засобами зв`язку або поштою рекомендованим листом із повідомленням про вручення. Прокурор вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце проведення засідання кадрової комісії з моменту оприлюднення відповідного оголошення на офіційному веб-сайті Генеральної прокуратури України (Офісу Генерального прокурора).
58. Відповідно до пункту 15 розділу ІІІ Порядку № 266 після розгляду висновку про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора, за результатами дисциплінарного провадження кадрова комісія приймає одне з таких рішень: про накладення дисциплінарного стягнення; про неможливість подальшого перебування особи на посаді прокурора; про закриття дисциплінарного провадження.
59. Рішення у дисциплінарному провадженні повинно бути прийнято комісією у строк, що не перевищує тридцяти робочих днів з дня початку розгляду комісією висновку члена кадрової комісії (пункт 20 розділу ІІІ Порядку № 266).
60. Відповідно до пункту 21 розділу ІІІ Порядку № 266 рішення про накладення на прокурора дисциплінарного стягнення або рішення про неможливість подальшого перебування особи на посаді прокурора може бути прийняте не пізніше ніж через один рік із дня вчинення прокурором проступку без урахування часу тимчасової непрацездатності або перебування прокурора у відпустці.
61. За встановлених обставин цієї справи, скарга стосовно прокурора ОСОБА_1. зареєстрована 10.06.2021, її перевірка по суті розпочалася після відкриття дисциплінарного провадження 16.06.2021 і відповідно до пункту 2 розділу ІІІ Порядку № 266 строк її проведення завершувався 29.07.2021. Головою кадрової комісії Демченком Г.В. 08.07.2021 строк перевірки у дисциплінарному провадженні продовжено до 19.08.2021. У касаційній скарзі КДКП зауважує на тому, що згідно із матеріалами дисциплінарного провадження після 19.08.2021 перевірочні дії не вчинялися, натомість ОСОБА_3 приступив до аналізу доказів, зібраних під час перевірки та 10.09.2021 склав висновок.
62. Суди попередніх інстанцій, проаналізувавши положення Порядку № 266, дійшли висновку, що позаяк висновок було складено членом кадрової комісії лише 10.09.2021, тоді як строк перевірки у дисциплінарному провадженні продовжено до 19.08.2021, і його розглянуто та прийнято рішення про накладення на позивачку дисциплінарного стягнення 25.11.2021, то дисциплінарне провадження стосовно ОСОБА_1 здійснено Кадровою комісією поза межами строків, встановлених цим Порядком. 
63. Необхідно зазначити, що Верховний Суд у постановах від 01.12.2022 у справі № 640/27787/20 та від 26.10.2023 у справі № 640/2846/21 за подібних правовідносин вже надав оцінку застосуванню положень пунктів 2, 3 розділу ІІІ Порядку № 266 щодо процедури здійснення дисциплінарного провадження в частині строків проведення перевірки дисциплінарної скарги та складання висновку за результатами перевірки дисциплінарної скарги. Колегія суддів не бачить підстав для відступу від цих висновків, уважає їх застосовними до обставин цієї справи і надалі зауважує таке.
64. У наведених постановах Верховний Суд, аналізуючи положення пункту 3 розділу ІІІ Порядку № 266, зазначив, що він визначає загальні засади складання висновку за результатами перевірки дисциплінарної скарги. Водночас він не визначає строку складання висновку про наявність або відсутність дисциплінарного проступку прокурора. Інші норми Порядку № 266 теж не регулюють це питання. Отже, законодавством не передбачено граничних строків для складання членом Кадрової комісії висновку про наявність або відсутність дисциплінарного проступку прокурора.
65. Верховний Суд наголосив на тому, що у такому випадку зазначений висновок має бути складений у розумний строк. Це поняття є оціночним, тобто таким, що визначається у кожному конкретному випадку з огляду на сукупність усіх обставин справи. На тривалість «розумного строку» складання висновку за результатами перевірки дисциплінарної скарги мають вплив різні фактори, як об`єктивного характеру (обсяг і складність справи, завантаженість кадрової комісії тощо), так і суб`єктивного характеру (поведінка члена кадрової комісії тощо).
66. Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду, діючи як суд першої інстанції, у той час, коли підсудність спорів за участю КДКП була віднесена за правилами КАС до підсудності цього Суду, вже висловлювався при вирішенні подібного спору з приводу того, що саме по собі недодержання строків проведення такої перевірки, яка відповідно до статті 46 Закону № 1697-VII є одним із етапів процедури притягнення прокурора до дисциплінарної відповідальності (пунктом 6 Порядку № 266 передбачено такий же етап дисциплінарного провадження) не може бути підставою для визнання протиправним викладеного у рішенні кадрової комісії висновку щодо кваліфікації певних дій прокурора як таких, що мають характер дисциплінарного проступку (рішення Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 05.03.2018 у справі № 800/381/17 (П/9901/61/18).
67. Повертаючись до обставин цієї справи колегія суддів зазначає, що час, який сплив з моменту реєстрації дисциплінарної скарги (10.06.2021), відкриття провадження (16.06.2021) й завершення її перевірки (19.08.2021), з урахуванням характеру й складності справи, не дають підстав уважати, що висновок за результатами перевірки дисциплінарної скарги від 10.06.2021 № № 07/3/2-386дс-77дп-21 був складений у явно нерозумний чи такий строк, що здатний поставити під сумнів справедливість дисциплінарного провадження.
68. Щодо строків розгляду Відповідним органом висновку від 10.09.2021 та прийняття рішення про накладення на позивачку дисциплінарного стягнення за результатами розгляду цього висновку, колегія суддів зауважує на тому, що особливість цієї справи полягає у тому, що дисциплінарне провадження відносно позивачки здійснювалося у період, коли змінювалася процедура дисциплінарних проваджень відносно прокурорів у зв`язку із набранням чинності Законом № 113-IX.
69. Так, з 01.09.2021 відновлено дію окремих положень Закону № 1697-VII, дія яких зупинялася Законом № 113-IX, зокрема, щодо статусу та повноважень Відповідного органу, здійснення ним дисциплінарного провадження щодо прокурорів, накладення стягнень на прокурорів та прийняття рішень про неможливість подальшого перебування особи на посаді прокурора.
70. Поруч із цим, підпунктом 8-1 пункту 22 розділу ІІ Закону № 113-ІХ передбачено, що після 01.09.2021 визначені відповідно до цього пункту порядки та процедури застосовуються до правовідносин, розпочатих до зазначеної дати. Відкриті кадровою комісією, утвореною для забезпечення розгляду дисциплінарних скарг про вчинення прокурором дисциплінарного проступку та здійснення дисциплінарного провадження щодо прокурорів до 01.09.2021, дисциплінарні провадження щодо прокурорів, стосовно яких на момент початку діяльності відповідного органу, що здійснює дисциплінарні провадження, визначеного положенням про порядок його роботи, не ухвалено рішення, передаються кадровою комісією цьому органу для продовження їх розгляду в порядку, визначеному законом.
71. Порядок роботи Відповідного органу, що здійснює дисциплінарні провадження визначається Положенням, прийнятим всеукраїнською конференцією прокурорів 27.04.2017 (зі змінами від 21.12.2018 у редакції, прийнятій всеукраїнською конференцією прокурорів 28.08.2021), пунктом 3 якого встановлено, що орган розпочинає свою діяльність із дня, визначеного рішенням органу, але не пізніше ніж через сорок п`ять днів від дня формування його повноважного складу.
72. Рішенням Відповідного органу від 26.10.2021 № 16зп-21 визначено днем початку його роботи - 03.11.2021.
73. У постанові від 09.02.2023 у справі № 640/7008/20 за схожих правовідносин, Верховний Суд в аспекті оцінки дотримання строку дисциплінарного провадження стосовно прокурора (перевірки дисциплінарної скарги та відомостей про наявність підстав для притягнення прокурора до дисциплінарної відповідальності) зазначив, що реалізація заходів на виконання Закону № 113-ІХ є об`єктивними причинами, які не залежали від волі кадрової комісії чи окремих її членів. Тож у цьому перехідному періоді значення має чи був цей строк розумним.
74. У цій справі Кадровою комісією, на виконання вимог абзацу 2 підпункту 8-1 пункту 22 розділу ІІ Закону № 113-ІХ дисциплінарне провадження № 07/3/2- 386дс-77дп-21 передано 09.11.2021 до Відповідного органу, який 25.11.2021 ухвалив відповідне рішення про накладення на прокурора ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення.
75. Беручи до уваги вищенаведене, колегія суддів не погоджується із висновками судів попередніх, що дисциплінарне провадження стосовно позивачки здійснено Кадровою комісією поза межами строків, встановлених Порядком № 266.
76. З цих же підстав та з огляду на положення підпункту 8-1 пункту 22 розділу ІІ Закону № 113-ІХ колегія суддів уважає помилковими висновки судів попередніх інстанцій щодо відсутності у члена Кадрової комісії ОСОБА_3 повноважень на складення висновку про наявність підстав для притягнення прокурора до дисциплінарної відповідальності, як завершального етапу за наслідками перевірки дисциплінарної скарги.
77. Необхідно також зазначити, що наказ Генерального прокурора від 09.01.2020 № 9, яким було створено кадрову комісію з розгляду дисциплінарних скарг про вчинення прокурором дисциплінарного проступку та здійснення дисциплінарного провадження щодо прокурорів та визначено її склад, на час складення членом Кадрової комісії ОСОБА_3 висновку від 10.09.2021 був чинним та не скасовувався.
78. Щодо доводів касаційної скарги в частині правильності застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права під час оцінки питання наявності/відсутності в діях прокурора складу дисциплінарного проступку, а саме неналежне виконання службових обов`язків, колегія суддів зазначає наступне.
79. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04.09.2018 у справі №800/513/17 визначила, що службовими обов`язками працівника прокуратури слід вважати нормативно визначені вид та міру необхідної поведінки, котра забезпечує реалізацію завдань, поставлених перед прокуратурою суспільством і державою, та повноважень, наданих для ефективного здійснення професійних обов`язків.
80. Тобто поняттям «службові обов`язки» охоплюються обов`язки прокурора при виконанні покладених на прокуратуру функцій, що пов`язані зі статусом прокурора.
81. Неналежним виконанням службових обов`язків є здійснення прокурором покладених на нього обов`язків із порушенням законів та підзаконних актів (не такою мірою, як того вимагають інтереси служби), що призвело чи може призвести до суспільно негативних наслідків.
82. Із обсягу установлених судами попередніх інстанцій у цій справі обставин слідує, що висновок про наявність у діях позивачки складу дисциплінарного проступку Відповідний орган зробив виходячи із встановлених обставин безпідставної неявки прокурора ОСОБА_1 до суду (в судове засідання 23.03.2021) без поважних причин, що свідчить про порушення прокурором вимог пункту 3 Розділу І, пункту 4 Розділу II, підпункти 1-3 Розділу IV Порядку № 51, статті 318, 324 КПК України, тобто вчинення дисциплінарного проступку.
83. Згідно із частиною четвертою статті 19 Закону № 1697-VII прокурор зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
84. Статус прокурора та повноваження прокурора з виконання покладених на нього функцій, визначені розділами ІІІ, IV Закону № 1697-VIІ та статтею 36 КПК України.
85. Відповідно до статті 131-1 Конституції України та 2 Закону № 1697-VII однією з основних функцій прокуратури є підтримання публічного (державного) обвинувачення в суді.
86. Статтею 25 Закону № 1697-VIІ встановлено, що прокурор здійснює нагляд за додержанням законів органами, що провадять досудове слідство, користуючись при цьому правами і виконуючи обов`язки, передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України. В судовому провадженні державне обвинувачення прокурором підтримується також з використанням прав і виконанням обов`язків, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України (стаття 22 Закону № 1697-VII).
87. Відповідно до параграфу 2 глави 3 розділу 1 та пункту 19 частини першої статті 3 КПК України прокурор є суб`єктом кримінального процесу зі сторони обвинувачення.
88. Частиною третьою статті 36 КПК України визначено, що участь прокурора в суді є обов`язковою, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
89. Частинами першою та другою статті 37 КПК України встановлено, що прокурор, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, визначається керівником відповідного органу прокуратури після початку досудового розслідування. У разі необхідності керівник органу прокуратури може визначити групу прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, а також старшого прокурора такої групи, який керуватиме діями інших прокурорів.
89.1. Прокурор здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні з його початку до завершення. Здійснення повноважень прокурора в цьому самому кримінальному провадженні іншим прокурором можливе лише у випадках, передбачених частинами четвертою та п`ятою статті 36, частиною третьою статті 313, частиною другою статті 341 цього Кодексу та частиною третьою цієї статті.
90. Згідно і з частиною третьою статті 37 КПК України якщо прокурор, який у відповідному кримінальному провадженні здійснює повноваження прокурора, не може їх здійснювати через задоволення заяви про його відвід, тяжку хворобу, звільнення з органу прокуратури або з іншої поважної причини, що унеможливлює його участь у кримінальному провадженні, повноваження прокурора покладаються на іншого прокурора керівником відповідного органу прокуратури. У виняткових випадках повноваження прокурора можуть бути покладені керівником органу прокуратури на іншого прокурора цього органу прокуратури через неефективне здійснення прокурором нагляду за дотриманням законів під час проведення досудового розслідування.
91. За обставин цієї справи до групи прокурорів у кримінальному провадженні № 12020110140000665, судове засідання у якому було призначене на 23.03.2021, входили прокурори Васильківського відділу Києво- Святошинської місцевої прокуратури Жарюк Н.О., Виродова А.Ю., Бондарь Д.В., Лігоміна Я.А. та прокурор ОСОБА_1., яку відповідно до постанови від 03.04.2020 визначено старшим групи прокурорів.
92. Порядок організації діяльності прокурорів і слідчих органів прокуратури у кримінальному провадженні визначений наказом Генерального прокурора від 28.03.2019 № 51 (далі - Порядок № 51), відповідно до вимог пункту 3 розділу IV якого прокурор у кримінальному провадженні, здійснюючи процесуальне керівництво досудовим розслідуванням, відповідно до вимог законодавства забезпечує виконання завдань кримінального провадження з дотриманням його загальних засад.
93. Відповідно до пункту 1 розділу V Порядку № 51 діяльність прокурорів у судовому провадженні відповідно до компетенції організовують керівники прокуратур усіх рівнів, їх перші заступники та заступники, керівники самостійних структурних підрозділів Генеральної прокуратури України, прокуратур регіонального рівня, їх заступники та підпорядковані прокурори, а також прокурори, яких визначено керівниками групи прокурорів у кримінальному провадженні.
94. Пунктом 2 розділу V цього Порядку визначено, що у судовому провадженні в суді першої інстанції бере участь прокурор у провадженні (група прокурорів).
95. Згідно із пунктом 5 розділу V Порядку № 51, старші групи прокурорів відповідно до вимог законодавства: організовують участь прокурорів групи в усіх судових засіданнях; особисто беруть участь у судових засіданнях.
96. Підставою звернення судді Васильківського міськрайонного суду Київської області Марчука О.Л. про вчинення дисциплінарного проступку прокурором ОСОБА_1 слугували обставини неприбуття прокурора в судове засідання, призначене на 23.03.2021 у кримінальному провадженні № 12020110140000665.
97. Відповідно до статті 138 КПК України до поважних причин неприбуття на виклик відноситься: обмеження свободи пересування внаслідок дії закону або судового рішення; обставини непереборної сили (епідемії, військові події, стихійні лиха або інші подібні обставини); відсутність особи у місці проживання протягом тривалого часу внаслідок відрядження, подорожі тощо; тяжка хвороба або перебування в закладі охорони здоров`я у зв`язку з лікуванням або вагітністю за умови неможливості тимчасово залишити цей заклад; смерть близьких родичів, членів сім`ї чи інших близьких осіб або серйозна загроза їхньому життю; несвоєчасне одержання повістки про виклик; інші обставини, які об`єктивно унеможливлюють з`явлення особи на виклик.
98. За вимогами частин першої та другої статті 324 КПК України, якщо в судове засідання не прибув за повідомленням прокурор або захисник у кримінальному провадженні, де участь захисника є обов`язковою, суд відкладає судовий розгляд, визначає дату, час та місце проведення нового засідання і вживає заходів до прибуття їх до суду. Водночас, якщо причина неприбуття є неповажною, суд порушує питання про відповідальність прокурора або адвоката, які не прибули, перед органами, що згідно із законом уповноважені притягати їх до дисциплінарної відповідальності. 
99. У разі неможливості подальшої участі прокурора в судовому провадженні він замінюється іншим у порядку, передбаченому статтею 37 цього Кодексу .
100. Зі змісту вказаної норми слідує, що обов`язковими умовами для порушення питання про відповідальність прокурора є: 1) ініціювання відповідальності прокурора спеціальним суб`єктом - судом; 2) вжиття заходів для прибуття прокурора до суду після його неявки за повідомленням суду; 3) встановлення судом неповажності причини неприбуття прокурора в судове засідання до звернення із дисциплінарною скаргою.
101. Відповідно до змісту оскаржуваного рішення, прокурор ОСОБА_1. у призначений час в підготовче судове засідання 23.03.2021 не прибула, про причини своєї неявки суду не повідомила, будь-яких доказів щодо поважності причин або неможливості прибуття в судове засідання суду не надала, внаслідок чого суд дійшов висновку, що причини неприбуття прокурора є неповажними. Тому судове засідання у кримінальному провадженні № 12020110140000665 відкладено, що, за твердженням скаржника, суттєво впливає на строки його проведення та, як наслідок, значно подовжило, передбачений у статті 318 КПК України, розумний строк судового розгляду.
102. При цьому, як слідує із матеріалів справи, прокурор ОСОБА_1. у своїх поясненнях, не заперечувала, що будучи повідомленою про місце, день і час підготовчого судового засідання на 23.03.2021, не повідомляла та не інформувала керівництво Обухівської окружної прокуратури Київської області про неможливість прибуття в судове засідання як і не повідомляла про причини свого неприбуття в судове засідання Васильківський міськрайонний суд Київської області. Свою неявку у вказане судове засідання прокурор, окрім іншого, пояснювала відсутністю у неї повноважень ювенального прокурора, які знято з ОСОБА_1 наказом від 16.04.2020 у зв`язку із чим остання уважала, що у неї відповідно не було повноважень для участі у вказаному судовому засіданні. 
103. Надаючи оцінку обґрунтованості висновку Відповідного органу щодо наявності в діях прокурора складу дисциплінарного проступку, суди попередніх інстанцій зазначили, що позаяк із набранням чинності з 25.09.2019 Законом № 113-IX відбулися зміни у системі органів прокуратури, а саме Києво-Святошинська місцева прокуратура на підставі наказу Генерального прокурора від 17.02.2021 №2ш припинила свою діяльність і з 15.03.2021 її повноваження, в тому числі у кримінальному провадженні № 12020110140000665, перейшли до Обухівської окружної прокуратури Київської області, то у ОСОБА_1 були відсутні правові підстави для її участі у судовому засіданні, призначеному на 23.03.2021 як і відсутні повноваження прокурора у вказаному кримінальному провадженні. 
104. Також, судами зазначено, що станом на день судового засідання було відсутнє відповідне рішення керівника Обухівської окружної прокуратури Київської області про призначення позивачки у якості члена групи прокурорів у кримінальному провадженні № 12020110140000665, що передбачено положеннями стаття 37 КПК України. 
105. Разом із тим, необхідно зауважити на тому, що у вище вказаних поясненнях прокурор ОСОБА_1. не посилалася на обставини реорганізації органу прокуратури та відсутністю у неї повноважень у кримінальному провадженні №12020110140000665 з огляду на переведення її до Обухівської окружної прокуратури Київської області, як і на обставини відсутності постанови керівника Обухівської окружної прокуратури Київської області про призначення її у якості члена групи прокурорів у кримінальному провадженні № 12020110140000665. Ці доводи вже були наведені ОСОБА_1 у позовній заяві.
106. Своєю чергою, висновок Відповідного органу про наявність в діях прокурора складу дисциплінарного проступку ґрунтувався, зокрема, на тому, що прокурор ОСОБА_1. відповідно до статті 37 КПК України, будучи призначеною старшим групи прокурорів у вказаному кримінальному провадженні, до складу якої також входили інші прокурори, не вжила необхідних заходів щодо забезпечення їх участі у судовому засіданні.
107. Так, згідно зі статтею 1 Закону № 1697-VIІ прокуратура України становить єдину систему, яка в порядку, передбаченому цим Законом, здійснює встановлені Конституцією України функції з метою захисту прав і свобод людини, загальних інтересів суспільства та держави.
108. За правилами частини другої статті 15 Закону № 1697-VIІ прокурори в Україні мають єдиний статус незалежно від місця прокуратури в системі прокуратури України чи адміністративної посади, яку прокурор обіймає у прокуратурі.
109. Як вище вказувалося, з 25.09.2019 у зв`язку з імплементацією конституційних змін, запроваджених Законом № 1401-VIII, набрав чинності Закон № 113-IX, яким запроваджено реформування системи органів прокуратури не скільки щодо форми чи змісту діяльності прокуратури, скільки щодо кадрових питань, у пункті 1 пояснювальної записки до проєкту якого наголошено, що після ухвалення Закону № 1697-VII в органах прокуратури не відбулося повноцінного кадрового перезавантаження з метою очищення лав прокурорів від осіб, які не відповідають вимогам доброчесності і професійності, що впливало на належність рівня виконання прокурорами своїх повноважень, а також рівня підтримки діяльності прокуратури суспільством.
110. При цьому, пунктом 3 розділу ІІ «Прикінцеві і перехідні положення» зазначеного Закону передбачено, що за прокурорами та керівниками регіональних, місцевих і військових прокуратур, прокурорами і керівниками структурних підрозділів Генеральної прокуратури України зберігається відповідний правовий статус, який вони мали до набрання чинності цим Законом, при реалізації функцій прокуратури до дня їх звільнення або переведення до Офісу Генерального прокурора, обласної прокуратури, окружної прокуратури.
111. Колегія суддів зазначає, що запроваджена Законом № 113-IX реформа органів прокуратури не передбачила зміну напрямків, завдань і повноважень органів прокуратури, чи, зокрема, зміни функцій і завдань прокурорів у кримінальному судочинстві.
112. Водночас реалізація запровадженої реформи Законом № 113-IX потребувала проведення відповідних заходів, в тому числі вирішення кадрових питань щодо переведення прокурорів до новоутворених прокуратур у відповідності до положень цього Закону, розподілу обов`язків між працівниками органів прокуратури, а також вирішення питання щодо подальшого підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях у зв`язку зі зміною територіальної юрисдикції окружних прокуратур та інш.
113. Необхідно підкреслити, що позивачка перебувала у статусі прокурора як до переведення її до новоутвореного органу прокуратури так і після цього, як і незмінною залишилася функція, яку покладено на позивачку як прокурора, а саме підтримання публічного обвинувачення в суді. Крім того, зі змісту встановлених судами обставин слідує, що у зв`язку із реорганізацією Києво-Святошинської місцевої прокуратури (до складу якої входив Васильківський відділ у якому працювала позивачка) та Обухівської місцевої прокуратури фактично відбулася зміна підпорядкування прокурорів Васильківського відділу з Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області до Обухівської окружної прокуратури Київської області.
114. Як установлено судами, зміна групи прокурорів у кримінальному провадженні № 12020110140000665 відбулася 18.05.2021 на підставі постанови керівника Обухівської окружної прокуратури Київської області, якою Старшим прокурором групи призначено прокурора Васильківського відділу Обухівської окружної прокуратури Київської області Гайдука М.В.
115. Отже, на момент проведення судового засідання 23.03.2021 група прокурорів у кримінальному провадженні № 12020110140000665 була визначена постановою від 03.04.2020.
116. Беручи до уваги наведене, колегія суддів погоджується із доводами касаційних скарг, що за обставин цієї справи, прокурор ОСОБА_1. мала дотримуватися таких загальних засад судочинства як законність та розумність строків, що визначені статтями 7, 9, 28 КПК України та обов`язкової участі прокурора у суді, як це передбачено статтею 36 КПК України, статтею 22 Закону № 1697-VII та пунктами 2, 4, 5 розділу V Порядку № 51, згідно яких вона як старший групи прокурорів повинна організувати участь в судових засіданнях прокурорів групи.
117. Згідно із статтею 22 Закону № 1697-VII прокурор підтримує державне обвинувачення в судовому провадженні щодо кримінальних правопорушень, користуючись, при цьому, правами і виконуючи обов`язки, передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України.
118. Частиною першою статті 318 КПК України встановлено, що судовий розгляд має бути проведений і завершений протягом розумного строку, а за частиною другої цієї статті судовий розгляд здійснюється в судовому засіданні з обов`язковою участю сторін кримінального провадження крім випадків, передбачених цим Кодексом.
119. Поруч із цим, положеннями Порядку № 51 чітко визначено що у судовому провадженні в суді першої інстанції бере участь прокурор у провадженні (група прокурорів) і особисто бере участь у судових засіданнях; старші групи прокурорів відповідно до вимог законодавства організовують участь прокурорів групи у всіх судових засіданнях та особисто беруть участь у судових засіданнях.
120. З наведеного слідує, що обов`язок брати участь у судових засіданнях є необхідною складовою частиною функції підтримання прокурором публічного обвинувачення, а отже неявка в судове засідання, за відсутності поважних причин, свідчить про невиконання прокурором покладеної на нього конституційної функції підтримання публічного обвинувачення у відповідному кримінальному провадженні.
121. При цьому, положення Закону № 1697-VII та КПК України покладають на прокурора обов`язок сприяти суду в забезпеченні розумних строків судового провадження. Звідси у разі неможливості участі в судовому засіданні прокурор має заздалегідь письмово повідомляти суд про причину неявки.
122. Вказане зумовлене передовсім необхідністю дотримання засад розумних строків кримінального провадження, визначених положеннями КПК України. Так, згідно із частиною першою статті 21 цього Кодексу кожному гарантується право на справедливий розгляд і вирішення справи в розумні строки. У частині п`ятій статті 28 КПК України передбачено, що кожен має право, щоб обвинувачення стосовно нього в найкоротший строк стало предметом судового розгляду або щоб відповідне кримінальне провадження щодо нього було закрите.
123. Водночас ні під час дисциплінарного провадження, ні під час судового розгляду ОСОБА_1 не спростувала факт неповідомлення керівника Обухівської окружної прокуратури про призначене судове засідання у кримінальному провадженні № 12020110140000665, як і неповідомлення суду про причини своєї неявки, які б могли бути предметом оцінки суду щодо їх поважності.
124. За наведених обставин обґрунтованим є висновок Відповідного органу про наявність підстав для притягнення прокурора ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності за вчинення дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 1 частини першої статті 43 Закону № 1697-VII (неналежне виконання службових обов`язків).
125. Натомість суди попередніх інстанцій зосередившись виключно на питанні наявності повноважень ОСОБА_1 у кримінальному провадженні № 12020110140000665 не надали оцінки висновку комісії крізь призму положень частини другої статті 15 Закону № 1697-VII та частин першої та другої статті 324 КПК України, а також положень пунктів 2, 4, 5 розділу V Порядку № 51 внаслідок чого дійшли помилкових висновків по суті спору.
126. Підсумовуючи колегія суддів зазначає, що суди першої та апеляційної інстанції не проаналізували належним чином обставини, які склались у спірних правовідносинах, неправильно розтлумачили вищенаведені норми матеріального права, які підлягали застосуванню до цих правовідносин, що призвело до помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позову.
127. Частинами першою, третьою статті 351 КАС України визначено, що суд скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює нове рішення у відповідній частині або змінює його, якщо таке судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права або порушенням норм процесуального права.
128. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.
129. Беручи до уваги, що у цій справі вирішення спору залежить від застосування норм матеріального права, а у питанні застосування та тлумачення норм матеріального права Верховний Суд є судом, який має повну юрисдикцію, то Суд за правилами частини першої статті 351 КАС України, уважає за необхідне прийняти нову постанову, не направляючи справу на новий судовий розгляд.
130. З урахуванням того, що фактичні обставини справи судами першої та апеляційної інстанцій встановлено повно, але неправильно застосовано норми матеріального права, що призвело до ухвалення незаконних судових рішень, відповідно до повноважень, наданих статтею 349 КАС України, Верховний Суд вважає необхідним скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нову постанову, якою в позові відмовити.
131. З огляду на результат касаційного розгляду, витрати понесені у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції не розподіляються.
Керуючись статтями 341, 344, 349, 351, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд,

ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційні скарги Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів та Київської обласної прокуратури задовольнити.
2. Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 вересня 2022 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 грудня 2022 року у справі № 640/789/22 скасувати та ухвалити нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Повний текст постанови виготовлено 23 січня 2024 року.

...........................

...........................

...........................

Л.О. Єресько
В.М. Соколов 
 А.Г. Загороднюк 
Судді Верховного Суду