Справа № 360/291/13-ц
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/8027/2024
Головуючий у суді першої інстанції: Міланіч А.М.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Крижанівська Г.В.

 
ПОСТАНОВА
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
19 березня 2024 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:
 
судді-доповідача                              Крижанівської Г.В., 
суддів                                                Матвієнко Ю.О., Шебуєвої В.А.,
при секретарі                                    Шпирук Ю.С.
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу адвоката Коляди Анатолія Миколайовича, подану в інтересах ОСОБА_1 , на ухвалу Бородянського районного суду Київської області від 24 січня 2024 року,  постановлену у складі судді Міланіч А.М., у цивільній справі № 360/291/13-ц за заявою  ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ),-
УСТАНОВИВ:
У грудні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню. Зазначав, що рішенням Бородянського районного суду Київської області від 20 травня 2013 року з нього на користь ПАТ «Енергобанк» стягнуто заборгованість за договором про надання споживчого кредиту від 26 листопада 2007 року у розмірі 3 177 919,78 грн. На виконання вказаного рішення 31 травня 2013 року Бородянським районним судом Київської області видано виконавчий лист №2/360/265/13. На даний час в Управлінні забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві та Київській області ЦМУ МЮ (м. Київ) відкрите виконавче провадження НОМЕР_1 про стягнення з нього вищевказаної кредитної заборгованості та витрат по сплаті судового збору у розмірі 3441,00 грн. Ухвалою Бородянського районного суду Київської області від 31 березня 2021 року у вказаному виконавчому провадженні замінено стягувача ПАТ «Енергобанк» на його правонаступника ТОВ «ФК «Геліос», а ухвалою цього ж суду від 15 листопада 2023 року стягувача ТОВ «ФК «Геліос» замінено на його правонаступника ОСОБА_2 . Вважає, що виконавчий лист № 2/360/265/13, виданий 31 травня 2013 року на підставі рішення суду від 20 травня 2013 року, яке набрало законної сили 30 квітня 2014 року, не підлягає виконанню, оскільки його видача суперечить вимогам ст. 223 ЦПК України в редакції, чинній на час розгляду справи. З урахуванням викладеного, ОСОБА_1 просив визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий лист №2/360/265/13, виданий Бородянським районним судом Київської області 31 травня 2013 року.
Ухвалою Бородянського районного суду Київської області від 24 січня 2024 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовлено.
Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду адвокат Коляда А.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив оскаржувану ухвалу скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити заяву ОСОБА_1 в повному обсязі. Зазначає, що повний текст рішення Бородянського районного суду Київської області від 20 травня 2013 року був зареєстрований в Єдиному державному реєстрі судових рішень 22 травня 2013 року та оприлюднено в Реєстрі 28 травня 2013 року. Відтак, відповідно до положень ЦПК України в редакції, яка діяла на момент ухвалення вказаного рішення суду, строк на його апеляційне оскарження почався 29 травня 2013 року та відповідно закінчився 07 червня 2013 року. З апеляційною скаргою на рішення Бородянського районного суду Київської області від 20 травня 2013 року ОСОБА_1 звернувся до суду 05 червня 2013 року та не порушував питання поновлення строку на апеляційне оскарження, оскільки вважав, що строк не пропущено, так як з повним текстом судового рішення він зміг ознайомитися лише 28 травня 2013 року в Єдиному державному реєстрі судових рішень. В подальшому, судом апеляційної інстанції ОСОБА_1 було поновлено строк на апеляційне оскарження рішення суду та відкрито апеляційне провадження, за результатами якого ухвалою Апеляційного суду Київської області від 30 квітня 2014 року апеляційна скарга ОСОБА_1 була відхилена, а рішення Бородянського районного суду Київської області від 20 травня 2013 року залишене без змін. Відтак, вказане рішення суду набрало законної сили 30 квітня 2014 року. Разом з тим, 31 травня 2013 року Бородянським районним судом Київської області в порушення вимог ЦПК України помилково видано виконавчий лист №2/360/265/13. Суд першої інстанції на зазначене уваги не звернув та дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.
В судовому засіданні адвокат Коляда А.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 , апеляційну скаргу підтримав, просив задовольнити з наведених у ній підстав.
ОСОБА_2 , представник Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві та Київській області ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ) в судове засідання не з`явилися, про час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, а тому, колегія суддів відповідно до вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України вважала за можливе слухати справу за їх відсутності. 
Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, заслухавши суддю-доповідача, пояснення особи, яка з`явилася в судове засідання, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, рішенням Бородянського районного суду Київської області від 20 травня 2013 року з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Енергобанк» стягнуто заборгованість за кредитним договором у розмірі 3 177 919,78 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 441,00 грн. (а.с. 22-24).
З метою примусового виконання вказаного рішення суду 31 травня 2013 року Бородянським районним судом Київської області видано виконавчий лист №2/360/265/13 (а.с. 62).
05 червня 2013 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на рішення Бородянського районного суду Київської області від 20 травня 2013 року, з пропуском строку на апеляційне оскарження. При цьому ОСОБА_1 не звернувся до суду з клопотанням (заявою) про поновлення строків апеляційного оскарження рішення суду та не зазначив причини пропуску строку та підстави для його поновлення. У зв`язку з цим ухвалою Апеляційного суду Київської області від 07 червня 2013 року апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Бородянського районного суду Київської області від 20 травня 2013 року була залишена без руху, з наданням строку для усунення вказаних недоліків (а.с. 53-54).
Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 19 червня 2013 року ОСОБА_1 поновлено строк на апеляційне оскарження рішення Бородянського районного суду Київської області від 20 травня 2013 року та відкрито апеляційне провадження (а.с. 50-52).
В подальшому, ухвалою Апеляційного суду Київської області від 30 квітня 2014 року апеляційна скарга ОСОБА_1 залишена без задоволення, а рішення Бородянського районного суду Київської області від 20 травня 2013 року залишено без змін (а.с. 47-49).
Відтак, рішення Бородянського районного суду Київської області від 20 травня 2013 року набрало законної сили 30 квітня 2014 року (а.с. 22-24).
14 січня 2016 року виконавчий лист №2/360/265/13, виданий 31 травня 2013 року Бородянським районним судом Київської області, ПАТ «Енергобанк» передано на примусове виконання до УДВС Головного територіального управління юстиції у Київській області.
16 січня 2016 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень УДВС Головного територіального управління юстиції у Київській області Микитчик І.В. відкрито виконавче провадження № НОМЕР_1 з примусового виконання вказаного виконавчого листа (а.с. 75).
31 березня 2021 року ухвалою Бородянського районного суду Київської області замінено стягувача ПАТ «Енергобанк» у виконавчому провадженні щодо примусового виконання рішення Бородянського районного суду від 20 травня 2013 року, на його правонаступника ТОВ «ФК «Геліос» (а.с. 12).
В подальшому, ухвалою Бородянського районного суду Київської області від 15 листопада 2023 року стягувач ТОВ «ФК «Геліос» був замінений на його правонаступника ОСОБА_2 (а.с. 13).
З`ясувавши обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа № 2/360/265/13 від 31 травня 2013 року, виданого Бородянським районним судом Київської області, таким, що не підлягає виконанню. Постановляючи ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що наведені заявником обставини не є підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.
Колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції.
Відповідно до ч.1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.
Частиною 2 ст. 432 ЦПК України передбачено, що суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.
Сутність процедури визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню полягає, насамперед, у встановленні обставин та фактів, що свідчать про відсутність матеріального обов`язку боржника, який виник після ухвалення судового рішення, наявність процесуальних підстав, які свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа або наявності інших обставин, які зумовлюють необхідність установлення питань виконання судового рішення.
Відтак, за змістом ст. 432 ЦПК України суд постановляє ухвалу про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню лише у випадку: 1) якщо його було видано помилково або; 2) якщо у боржника повністю або частково відсутній обов`язок у зв`язку з його припиненням.
Відповідно до положень ст. ст. 598, 599 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. 
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.  
Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Бородянського районного суду Київської області від 20 травня 2013 року з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Енергобанк» стягнуто заборгованість за кредитним договором у розмірі 3 177 919,78 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 441,00 грн. (а.с. 22-24).
Не погоджуючись з вказаним рішенням суду ОСОБА_1 05 червня 2013 року подав апеляційну скаргу. 
Відповідно до ч. 1 ст. 294 ЦПК України в редакції, чинній на момент ухвалення   рішення Бородянського районного суду Київської області від 20 травня 2013 року, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
ОСОБА_1 був присутнім під час проголошення вступної та резолютивної частини рішення Бородянського районного суду Київської області від 20 травня 2013 року, а відтак, останній день подання апеляційної скарги на зазначене рішення суду припав на 30 травня 2013 року.
Виконавчий лист № 2/360/265/13 на виконання вищевказаного рішення суду виданий Бородянським районним судом 31 травня 2013 року, тобто, після набрання рішенням суду законної сили відповідно до положень ЦПК України чинних на момент ухвалення даного рішення суду (а.с. 62).
Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 19 червня 2013 року ОСОБА_1 було поновлено строк на апеляційне оскарження рішення Бородянського районного суду Київської області від 20 травня 2013 року та відкрито апеляційне провадження за вказаною апеляційною скаргою (а.с. 50-52).
Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 30 квітня 2014 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Бородянського районного суду Київської області від 20 травня 2013 року залишено без змін (а.с. 47-49).
16 січня 2016 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень УДВС Головного територіального управління юстиції у Київській області Микитчик І.В. відкрито виконавче провадження № НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого листа № 2/360/265/13, виданого Бородянським районним судом Київської області 31 травня 2013 року, тобто вже після набрання рішенням Бородянського районного суду Київської області від 20 травня 2013 року законної сили.
Враховуючи вищевикладене, у суду відсутні підстави вважати, що виконавчий лист №2/360/265/13 від 31 травня 2013 року, виданий Бородянським районним судом Київської області, є таким, що не підлягає виконанню. 
Оскарження рішення суду, на підставі якого видано виконавчий лист, в апеляційній інстанції саме по собі не є підставою для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, враховуючи також і те, що ОСОБА_1 було пропущено строк на апеляційне оскарження.
Згідно положень ч. 1 ст. 38 Закону України «Про виконавче провадження» поновлення судом строку подання апеляційної скарги на рішення, за яким видано виконавчий документ, або прийняття такої апеляційної скарги до розгляду (крім виконавчих документів, що підлягають негайному виконанню) є підставою для зупинення виконавцем виконавчого провадження.  
При цьому, за наслідком розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 30 квітня 2014 року Апеляційним судом Київської області рішення Бородянського районного суду Київської області від 20 травня 2013 року залишено без змін.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.
Конституція України визначає обов`язковість судового рішення як одну з основних засад судочинства, установлює, що судове рішення є обов`язковим до виконання, покладає на державу обов`язок забезпечити виконання судового рішення у визначеному законом порядку (ст.ст. 129, 129-1).
Відтак, суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню. 
Таким чином, апеляційна скарга адвоката Коляди А.М., подана в інтересах ОСОБА_1 , підлягає залишенню без задоволення, а ухвала Бородянського районного суду Київської області від 24 січня 2024 року підлягає залишенню без змін.
 
Керуючись ст. 268, 367, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, суд,-
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Апеляційну скаргу адвоката Коляди Анатолія Миколайовича, подану в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.
Ухвалу Бородянського районного суду Київської області від 24 січня 2024 року залишити без змін.  
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.
 
Повне судове рішення складено 26 березня 2024 року.
 
Суддя-доповідач
Судді