ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
29 лютого 2024 року           справа №200/6560/23 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Гаврищук Т.Г., суддів: Блохіна А.А., Сіваченка І.В.,
за участю секретаря судового засідання Передерія Є.О.,
представника позивача Тимошиної О.А.,
представника відповідача Сахарова В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 07 грудня 2023 року у справі № 200/6560/23 (головуючий І інстанції Давиденко Т.В.) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Шахтоуправління «Донбас» до Головного управління Державної податкової служби України у Донецькій області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу, -

                                                   УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Державної податкової служби України у Донецькій області про скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 15.09.2023 року № Ю-138281-53.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 07 грудня 2023 р. позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано вимогу Головного управління ДПС у Донецькій області від 15.09.2023 року № Ю-138281-53 про сплату Товариством з обмеженою відповідальністю «Шахтоуправління «Донбас» боргу (недоїмки) з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 88928 грн. 17 коп..
Не погодившись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Відповідач вважає, що ним правомірно було прийнято спірну вимогу, оскільки за позивачем обліковувалась сума недоїмки зі сплати єдиного внеску станом на 31.08.2023р. у сумі 88928,17 грн.
Судом першої інстанції не враховано, що зазначений борг сформувався на підставі поданої позивачем звітності. Заборгованість виникла 21.04.2020 року за рахунок не сплати сум, нарахованих позивачем відповідно до самостійно поданої звітності за березень 2020-грудень 2020року, 1 квартал 2021-2 квартал 2023р..
Події щодо сплати ТОВ «МЕГАПРОМ» єдиного соціального внеску за листопад 2019р. ніяким чином не пов`язані зі спірною вимогою. Окрім того, у провадженні судді Давиденко Т.В. перебувала справа №200/6420/20-а за позовом ТОВ «МЕГАПРОМ» про скасування вимоги про сплату єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за листопад 2019р. в сумі 23553 грн. 28 коп., що ставить під сумнів неупередженість судді під час розгляду цієї справи. Також судом безпідставно було розглянуто справу в порядку спрощеного позовного провадження.
Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.
Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Шахтоуправління «Донбас» зареєстроване в якості юридичної особи, включене до Єдиного Державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб – підприємців (ЄДРПОУ 36982901), юридична адреса: 85400, Донецька обл., м. Селидове, вул. Сонячна, буд. 10, кв. 67.
Головним управлінням ДПС у Донецькій області 15.09.2023 року сформована вимога №Ю-138281-53 про сплату боргу (недоїмки), якою ТОВ «Шахтоуправління «Донбас» повідомлено, що станом на 31.08.2023 року рахується заборгованість зі сплати єдиного внеску в розмірі 88 928,17 грн..
Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що 18.02.2019 року між ТОВ «Мегапром» та ТОВ «Шахтоуправління «Донбас» укладений договір доручення №18/02, згідно якого повірений зобов`язується від імені і за рахунок довірителя здійснити наступні дії: сплачувати (перераховувати) заробітну плату, податки, збори та інші обов`язкові платежі, передбачені чинним законодавством України, аліменти, пенсії, оплату листків непрацездатності, витрати на відрядження, матеріальної допомоги, витрати, пов`язані зі страхуванням, виконувати грошові зобов`язання по правочинам, в тому числі, але не виключно оплату витрат, пов`язаних з придбанням, продажем, конвертацією іноземної валюти та цінних паперів, витрати, пов`язані з погашенням кредитів та нарахованих по ним процентів, витрати, пов`язані з нарахуванням комісії та оплати за обслуговування по кредитам, оплату наданих нотаріальних послуг, отримувати грошові кошти на користь Товариства.
Як встановлено судом, ТОВ «Шахтоуправління «Донбас» по договору доручення з ТОВ «Мегапром» сплачений єдиний соціальний внесок за листопад 2019 року в сумі 23553 грн. 28 коп., що підтверджується платіжним дорученням від 20.12.2019 року № 2923.
Оскільки позивач, перераховуючи соціальний внесок, діяв як повірений від імені та за рахунок ТОВ «Мегапром», як довірителя, а не як самостійний платник, тобто, дії контролюючого органу щодо зарахування грошових коштів, отриманих від позивача в рахунок сплати позивача єдиного соціального внеску, тому суд вважає, що, направляючи вимогу, яка оскаржується, відповідач діяв з перевищенням повноважень та не у спосіб, визначений чинним законодавством України. 
Проте, з таким висновком суду першої інстанції не може погодитись колегія суддів з огляду на наступне.
Відповідно до ст.25 Закону України «Про збір та обік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» відповідачем була винесена вимога про сплату боргу (недоїмки) від 15.09.2023 року № Ю-138281-53, згідно якої позивач зобов`язаний сплатити недоїмку зі сплати єдиного внеску станом на 31.08.2023р. в розмірі 88 928,17 грн..
Згідно наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості за вимогою № Ю-138281-53 від 15.09.2023 року, сума боргу  зі сплати єдиного внеску в розмірі 88 928,17 грн. нарахована за період з 21.04.2020р. по 09.08.2023 року на підставі самостійно поданих позивачем розрахунків.
Наявність суми недоїмки зі сплати єдиного внеску в розмірі 88 928,17 грн. станом на 31.08.2023р. за період з 21.04.2020р. по 09.08.2023 року на підставі самостійно поданих позивачем розрахунків підтверджується відомостями з ІТС ДПС України в інтегрованій картці платника податку (далі – ІКП) за технологічним кодом 71010100 «Єдиний внесок, нарахований роботодавцями на суми заробітної плати, винагороди за договорами ЦПХ, допомоги по тимчасовій непрацездатності», а також наданими позивачем роздруківками з електронного кабінету щодо сплати єдиного податку.
Позивачем не оскаржується факт самостійного визначення сум єдиного внеску за період з 21.04.2020р. по 09.08.2023 року та наявності заборгованості за це період.
Відповідно до частини першої статті 2 Закону України «Про збір та обік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» №2464-VI (далі - Закон № 2464-VI) його дія поширюється на відносини, що виникають під час провадження діяльності, пов`язаної із збором та веденням обліку єдиного внеску. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на зазначені відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.
Єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування (пункт 2 частини першої статті 1 Закону № 2464-VI).
Згідно абз. 1 п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону № 2464-VI  платниками єдиного внеску є роботодавці - підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, зазначеним у витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами. 
Тобто, позивач в розумінні зазначених норм Закону, є страхувальником та на нього покладений обов`язок нараховувати та сплачувати єдиний внесок на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Відповідно до частини другої статті 6 Закону № 2464-VI платник єдиного внеску зобов`язаний, зокрема, своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок; вести облік виплат (доходу) застрахованої особи та нарахування єдиного внеску за кожним календарним місяцем і календарним роком, зберігати такі відомості в порядку, передбаченому законодавством; подавати звітність та сплачувати до податкового органу за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за встановленою формою, виконувати інші вимоги, передбачені цим Законом.
Статтею 9 Закону № 2464-VI визначені порядок обчислення і сплати єдиного внеску, зокрема, сплата єдиного внеску здійснюється у національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, для його зарахування.
Платники єдиного внеску зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за відповідний базовий звітний період, не пізніше 20 числа місяця, що настає за базовим звітним періодом.
Єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника. 
Відповідно до частини четвертої статті 25 Закону № 2464-VI податковий орган у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.
З вищевикладеного слідує, що за загальними правилами податковий орган, у разі наявності недоїмки у платника єдиного внеску, надсилає такому платнику вимогу про сплату боргу.
Згідно пункту 3 розділу VI Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 р. №449, зареєстр. в Міністерстві юстиції України 07.05.2015р. за №508/26953, (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 21 грудня 2020 року № 790), зареєстр. в Міністерстві юстиції України від 21.04.2016р. №609/28739, (далі - Інструкція №449) органи доходів і зборів надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки), зокрема, якщо платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску.
Відповідно до п.4 розділу VI Інструкції №449 вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі актів документальних перевірок, звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з інформаційної системи органу доходів і зборів за формою згідно з додатком 6 до цієї Інструкції (для платника - юридичної особи) або за формою згідно з додатком 7 до цієї Інструкції (для платника - фізичної особи).
Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, згідно даних ІКП позивача недоїмка з єдиного внеску станом на 31.08.2023р. складає 88 928,17 грн. за період з 21.04.2020р. по 09.08.2023 року на підставі самостійно поданих позивачем розрахунків.
На підставі цих даних відповідачем і було сформовано спірну вимогу про сплату боргу (недоїмки).
Доказів погашення суми недоїмки позивачем не надано.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що спірна вимога про сплату боргу (недоїмки) прийнята відповідачем у межах та у спосіб, що передбачений законом, а тому відсутні правові підстави для задоволення позову.
Доводи позивача, з якими погодився суд першої інстанції, про те, що сплачений платіжним дорученням № 2923 від 20.12.2019 р. єдиний соціальний внесок за листопад 2019 року в розмірі 23 553,28 грн. на підставі договору доручення з ТОВ «МЕГАПРОМ» був помилково зарахований податковим органом  в сплату єдиного соціального внеску позивача, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки спірна вимога була сформована відповідачем  на суму боргу  зі сплати єдиного внеску в розмірі 88 928,17 грн. за період з 21.04.2020р. по 09.08.2023 року.
Відомостями з ІТС ДПС України в інтегрованій картці платника податку підтверджено факт зарахування сплаченого позивачем платіжним дорученням № 2923 від 20.12.2019 р. єдиного соціального внеску в розмірі 23 553,28 грн. в рахунок погашення недоїмки саме позивача. 
Проте, це ніяким чином не впливає на наявність у позивача недоїмки  в розмірі 88 928,17 грн. за період з 21.04.2020р. по 09.08.2023 року на підставі самостійно поданих позивачем розрахунків.
Колегія суддів також враховує, що позивачем не оскаржуються дії щодо внесення змін до даних ІКП.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції безпідставно задоволено позов.
Відповідно до положень ч.1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового судового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення допустив порушення норм матеріального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню, а рішення місцевого суду – скасуванню.
Керуючись статтями 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

                                                       ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 07 грудня 2023 року у справі №200/6560/23 - задовольнити.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 07 грудня 2023 року у справі № 200/6560/23 – скасувати.
У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Шахтоуправління «Донбас» до Головного управління Державної податкової служби України у Донецькій області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 15.09.2023 року № Ю-138281-53 – відмовити.
Постанова у повному обсязі складена у нарадчій кімнаті 29 лютого 2024 року.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з 29 лютого  2024 року та підлягає касаційному оскарженню крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя:                                                                                            Т.Г. Гаврищук

Судді:                                                                                                                   А.А. Блохін

                                                                                                                             І.В. Сіваченко