УХВАЛА
 
29 січня 2024 року
м. Київ
справа № 552/5974/22
провадження № 51-4094 ск 22
Колегія суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:
головуючої               ОСОБА_1 ,
суддів            ОСОБА_2 , ОСОБА_3 
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Київського районного суду м. Полтави від  26 квітня 2023 року та ухвалу Полтавського апеляційного суду від  16  листопада 2023 року,
встановила:
У касаційній скарзі порушується питання про перегляд указаних судових рішень у  касаційному порядку.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), колегія суддів дійшла висновку, що скаргу було подано без додержання п. 4 ч. 2 цієї норми процесуального права. 
Відповідно до ст. 427 КПК у касаційній скарзі зазначається правове обґрунтування заявлених скаржником вимог із відображенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення. 
Суд касаційної інстанції (далі - Суд) є судом права, а не факту і може скасувати чи змінити оскаржені вирок та ухвалу лише на підставах, передбачених ч. 1 ст. 438 вказаного Кодексу. При цьому слід мати на увазі, що згідно з положеннями статей  433, 438 КПК Суд не перевіряє повноти судового розгляду й висновків щодо фактичних обставин справи, а при здійсненні провадження виходить з  обставин, установлених у рішеннях судів нижчих інстанцій.
Усупереч законодавчим приписам у поданій скарзі не наведено обґрунтування заявленої вимоги про скасування оспорюваних рішень і призначення нового розгляду в суді першої інстанції на підставі п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК,з огляду на  положення статей 84-87, 89, 94, 370, 412цього Кодексу в їх взаємозв`язку,зважаючи також на позицію сторони захисту під час апеляційного провадження. Разом із цим не погоджуючись з оцінкою доказів захисник наголошує на  недостовірності окремих фактичних даних, заперечує повноту судового розгляду, що в силу статей  433, 438 КПК не є предметом перевірки в порядку касаційної процедури. 
Крім того, скаржник, посилаючись на недодержання приписів ст. 419 КПК, не  зазначає доводів на обґрунтування допущення апеляційним судом у  конкретному провадженні таких порушень норм права, які в аспекті ст. 412 КПК є істотними та з урахуванням точного змісту правил статей 404, 405 цього Кодексу ставлять під сумнів законність ухвали і тягнуть її обов`язкове скасування на згаданій підставі. 
Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 цього Кодексу залишити скаргу без руху й установити строк для усунення допущених недоліків, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.
Враховуючи викладене, керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, колегія суддів
постановила:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Київського районного суду м. Полтави від  26 квітня 2023  року та ухвалу Полтавського апеляційного суду від  16  листопада 2023 року залишити безруху і встановити строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали.
У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1                                             ОСОБА_2                                         ОСОБА_6