УХВАЛА
20 березня 2024 року  
м. Київ
справа №440/512/23
адміністративне провадження №К/990/2691/24
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача - Соколова В. М., суддів: Загороднюка А. Г., Єресько Л. О., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 22 червня 2023 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 13 вересня 2023 року у справі №440/512/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Полтавській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом, у якому просив:
- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Полтавській області №1588 від 02 грудня 2022 року в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді попередження про неповну службову відповідальність заступника начальника відділу поліції - начальника слідчого відділення відділу поліції №1 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області підполковника поліції ОСОБА_1 ;
- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Полтавській області №1649 від 13 грудня 2022 року в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з посади заступника начальника відділу поліції - начальника слідчого відділення відділу поліції №1 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області підполковника поліції ОСОБА_1 ;
- поновити його на посаді заступника начальника відділу поліції - начальника слідчого відділення відділу поліції №1 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 22 червня 2023 року, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 13 вересня 2023 року, в задоволенні позову відмовлено.
19 січня 2024 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 22 червня 2023 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 13 вересня 2023 року у справі №440/512/23 разом із клопотанням про поновлення строків на касаційне оскарження.
Дослідивши подане клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, Суд дійшов висновку про поважність причин пропуску вказаного строку.
Ухвалою Верховного Суду від 31 січня 2024 року залишено без руху касаційну скаргу з наданням строку для усунення виявлених недоліків касаційної скарги шляхом подання уточненої касаційної скарги із зазначенням підстав для касаційного оскарження судових рішень, з чітким посиланням на пункти частини четвертої статті 328 КАС України, що саме є підставою для касаційного оскарження та з наданням обґрунтувань, визначених пунктом 4 частини другої статті 330 КАС України.
01 березня 2024 року на адресу Верховного Суду від скаржника на виконання вимог ухвали про залишення касаційної скарги без руху надійшла уточнена касаційна скарга.  
Скаржник виконав вимоги ухвали про залишення касаційної скарги без руху.
Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Згідно з частиною четвертою статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
Обґрунтування скаржника наявності підстав для касаційного оскарження судових рішень, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України, є достатньо мотивованими та потребують перевірки у межах таких доводів.
Крім того, в уточненій касаційній скарзі в обґрунтування підстав касаційного оскарження судових рішень скаржник зазначає пункт 4 частини четвертої статті 328 КАС України. 
Відповідно до пункту 4 частини четвертої статті 328 КАС України підставою касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
Згідно з частиною другою статті 353 підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо:
1) суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 328  цього Кодексу; або
2) суд розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу, яка підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження; або;
3) суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи;
4) суд встановив обставини, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів.
В обґрунтування зазначеної підстави касаційного оскарження судових рішень скаржник вказує, що суди попередніх не дослідили зібрані у справі докази.
При цьому, пункт 1 частини другої статті 353 КАС України регламентує прийнятність доводів про недослідження судом зібраних у справі доказів виключно за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 328 цього Кодексу.
У разі, якщо скаржник вважає, що судами порушено норми процесуального права щодо не дослідження зібраних у справі доказів, у касаційній скарзі має бути конкретно зазначено які зібрані у справі докази судом не досліджені, що могло б давати підстави для висновку про порушення цим судом норм процесуального права.
Однак, доводи скаржника у цій частині не доведені у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини четвертої статті 328 КАС України. Не зазначає скаржник і які саме норми процесуального права порушено судами, а посилання на те, що суд не дослідив зібрані у справі докази не можуть бути самостійною підставою для відкриття касаційного провадження у цій частині.
З огляду на викладене, ураховуючи приписи пункту 1 частини другої статті 353 КАС України, Суд уважає такі обґрунтування недостатніми для відкриття касаційного провадження у даній справі.
Скаржник також вказав, що суд встановив обставини, що мають істотне значення на підставі недопустимих доказів.
Водночас, згідно з приписами частини першої статті 74 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.
Указаним положенням установлено пряму заборону при розгляді та вирішенні адміністративної справи для суду брати до уваги докази з порушенням законної процедури їх одержання (нелегітимні докази, включаючи сфальсифіковані) як під час розгляду клопотання про долучення доказу до справи, так і в межах судового розгляду.
Слід зауважити, що у разі, якщо скаржник вважає, що судами порушено норми процесуального права щодо встановлення обставин, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів, у касаційній скарзі має бути конкретно зазначено доказ, який скаржник вважає недопустимим, обставини, які встановлені на підставі недопустимих доказів та чому на думку скаржника останні є недопустимими,  тобто такими, що одержані з порушенням законної процедури.
Окрім цього, надання неправильної оцінки наявним у матеріалах справах доказам не є тотожним встановленню судом обставин на підставі недопустимого доказу.
З огляду на вказане, Суд не бере до уваги посилання скаржника на пункт 4 частини четвертої статті 328 КАС України.
Касаційна скарга відповідає вимогам статті 330 КАС України, підстави для залишення її без руху, повернення чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.
Керуючись статтями 328, 330, 331, 334 КАС України,
УХВАЛИВ:
Задовольнити клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку та поновити строк на касаційне оскарження рішення Полтавського окружного адміністративного суду від     22 червня 2023 року та постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 13 вересня 2023 року у справі №440/512/23.
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 22 червня 2023 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 13 вересня 2023 року у справі №440/512/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Полтавській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді.
Витребувати з Полтавського окружного адміністративного суду матеріали адміністративної справи №440/512/23.
Встановити десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для подання відзиву на касаційну скаргу та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
Роз`яснити, що особа, яка подала касаційну скаргу, має право доповнити чи змінити її протягом строку на касаційне оскарження, обґрунтувавши необхідність таких змін чи доповнень. У разі доповнення чи зміни касаційної скарги особа, яка подала касаційну скаргу, повинна подати докази надсилання копій відповідних доповнень чи змін до касаційної скарги іншим учасникам справи, інакше суд не враховує такі доповнення чи зміни.
Направити копію цієї ухвали скаржнику, а разом з копією касаційної скарги - іншим учасникам справи.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не оскаржується.

Суддя-доповідач                                                                                В.  М.  Соколов

Судді                                                                                                       А.  Г.  Загороднюк 
                    
                                                                                                    Л. О. Єресько