УХВАЛА
20 лютого2024 року
місто Київ
справа № 755/5942/20
провадження № 61-847ск24
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ситнік О. М. (суддя-доповідач), Петрова Є. В., Пророка В. В.
розглянув касаційну скаргу представника 
ОСОБА_1 - адвоката Смирнова Михайла Владиславовича на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 20 квітня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 30 листопада 2023 року у справі за первісним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , про визнання договорів недійсними та
ВСТАНОВИВ: 
У квітні 2020 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому просив  стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3  борг за договором позики у розмірі 235 000,00 доларів США.
У лютому 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічним позовом, в якому просив визнати недійсним договір позики, укладений між ним та ОСОБА_4 , на підтвердження якого була видана боргова розписка 
від 04 лютого 2016 року, внаслідок його фіктивності; визнати недійсним договір відступлення права вимоги від 16 квітня 2020 року, укладений між 
ОСОБА_2 та ОСОБА_4 за розпискою від 04 лютого 2016 року.
20 квітня 2023 року рішенням Голосіївського районного суду м. Києва первісний позов ОСОБА_2 задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики у розмірі 235 000,00 доларів.
У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 про визнання договорів недійсними відмовлено.
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
30 листопада 2023 року постановою Київського апеляційного суду апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Продан І. О. залишено без задоволення, рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 20 квітня 2023 рокузалишено без змін.
15 січня 2024 року представник ОСОБА_1 - адвокат Смирнов М. В. через систему «Електронний Суд» надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 20 квітня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 30 листопада 2023 року, в якій просить скасувати оскаржувані судові рішення та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.
29 січня 2024 року ухвалою Верховного Суду касаційну скаргу залишено без руху та надано заявнику десять днів з дня отримання копії ухвали для усунення зазначених у ній недоліків, а саме для сплати судового збору за подання касаційної скарги; для надання доказів надсилання листом з описом вкладення касаційної скарги ОСОБА_3 та ОСОБА_4 
08 лютого 2024 року до Верховного Суду надійшло клопотання про усунення недоліків касаційної скарги, зі змісту якого та доданих до нього додатків встановлено виконання заявником вимог ухвали.
Касаційна скарга подана у строк, за формою та змістом відповідає вимогам статті 392Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).
Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанови суду апеляційної інстанції є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
На обґрунтування наявності підстав касаційного оскарження судових рішень за пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України особа, яка подала касаційну скаргу, послалася на те, що суди попередніх інстанцій не врахували правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду України від 11 листопада 2015 року у справі № 6-1967цс15, у постановах Верховного Суду від 09 липня 2019 року у справі № 524/4946/16-ц, від 27 листопада 2019 року у справі 
№ 752/19567/14-ц, від 18 травня 2020 року у справі № 177/1659/17, 
від 23 грудня 2021 року у справі № 501/1243/20, від 26 квітня 2022 року у справі № 753/1349/20, що є підставою для відкриття касаційного провадження за пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.
Обґрунтовуючи підстави касаційного оскарження за пунктом 4 частини другої статті 389 ЦПК України, особа, яка подала касаційну скаргу, вказує, що суди не дослідили зібрані у справі докази, що є підставою для відкриття касаційного провадження за пунктом 4 частини другої статті 389 ЦПК України.
Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження.
Суд не встановив достатніх й обґрунтованих підстав для повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження.
Вбачаються підстави для відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Смирнова М. В. та витребування матеріалів справи.
Крім того, заявник просить зупинити виконання рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 20 квітня 2023 року в частині стягнення з 
ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості та судових витрат до закінчення касаційного провадження з метою дотримання балансу інтересів сторін. 
Як на підставу необхідності зупинення оскаржуваного судового рішення послався на те, що у випадку задоволення касаційної скарги поворот виконання судового рішення буде неможливо здійснити через відсутність у ОСОБА_2 коштів та майна. В діях учасників справи вбачаються ознаки злочинів, а тому існує вірогідність, що вони будуть використовувати неправові способи уникнення повернення коштів, стягнутих на підставі скасованого рішення.
 Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.
Частиною першою статті 436 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.
Клопотання про зупинення виконання (дії) судового рішення має бути мотивованим, містити достатні та обґрунтовані підстави для зупинення виконання судового рішення, підтверджені певними доказами. Вирішуючи питання про зупинення виконання (дії) судового рішення, суд касаційної інстанції враховує існування об`єктивної необхідності у цьому, зокрема у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення дотримання балансу інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.
Враховуючи наведені у заяві доводи, які дають підстави для висновку про необхідність зупинення виконання рішення Голосіївського районного суду 
м. Києва від 20 квітня 2023 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості та судових витрат до закінчення касаційного провадження, оскільки у разі задоволення касаційної скарги поворот виконання судового рішення буде утруднений чи неможливий, Верховний Суд вважає за доцільне його задовольнити.
Згідно з частиною восьмою статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
Якщо разом з касаційною скаргою подано заяви чи клопотання, суд в ухвалі про відкриття касаційного провадження встановлює строк, протягом якого учасники справи мають подати свої заперечення щодо поданих заяв чи клопотань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.
На підставі наведеного та керуючись статтями 389, 390, 392, 394, 395, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду 
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження у справі за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Смирнова Михайла Владиславовича на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 20 квітня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 30 листопада 2023 року.
Витребувати із Голосіївського районного суду м. Києва цивільну справу № 755/5942/20 за первісним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , про визнання договорів недійсними.
Задовольнити клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Смирнова Михайла Владиславовича про зупинення рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 20 квітня 2023 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості за договором позики та судового збору до закінчення касаційного провадження.
Зупинити рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 20 квітня 
2023 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості за договором позики та судового збору до закінчення касаційного провадження.
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                            О. М. Ситнік
                                                                                                                  Є. В. Петров
                                                                                                                        В .В. Пророк