УХВАЛА
 
16 лютого 2024 року
м. Київ
 
справа № 450/4429/22
провадження № 61-2041 ск 24
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Пророка В. В. (суддя-доповідач), Петрова Є. В., Ситнік О. М.,розглянувши касаційну скаргу заступника керівника Львівської обласної прокуратури на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 03 серпня 2023 року та постанову Львівського апеляційного суду від 15 січня 2024 року у справі за позовом керівника Пустомитівської окружної прокуратури Львівської області, який діє в інтересах Міністерства юстиції України, Давидівської сільської ради Львівського району Львівської області, Державної інспекції архітектури та містобудування України до ОСОБА_1 , треті особи на стороні відповідача: Державний реєстратор Чернівської сільської ради Мостиського району Львівської області, державний реєстратор комунального підприємства «Реєстрація майна та бізнесу» Бойко Христина Романівна про скасування рішень державних реєстраторів,
 
ВСТАНОВИВ:
 
1.       У грудні 2022 року керівник Пустомитівської окружної прокуратури Львівської області, який діяв в інтересах держави в особі Міністерства юстиції України, Давидівської сільської ради Львівського району Львівської області, Державної інспекції архітектури та містобудування України звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив скасувати рішення державного реєстратора Чернівської сільської ради Мостиського району Львівської області Поліщак Марії Василівни від 14 лютого 2019 року № 45523773 про внесення змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на підставі якого у розділі №292008046236 щодо житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1  внесено зміни: загальна площа 299,9 кв. м., житлова площа 37,9 кв. м. змінено на загальна площа 934,6 кв. м., житлова площа 416,1 кв. м., скасувати рішення державного реєстратора Комунального підприємства «Реєстрація майна та бізнесу» Львівської області Бойко Христини Романівни від 17 вересня 2018 року № 43032151 про внесення змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, на підставі якого у розділі №292008046236 щодо житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 внесено зміни: житлова площа № 37,9 кв. м. змінено на загальна площа 299,9 кв. м., житлова площа 37,9 кв. м.,
 
2.       Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 03 серпня 2023 року, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного суду від 15 січня 2024 року, у задоволенні позову відмовлено.
 
3.       У лютому 2024 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга заступника керівника Львівської обласної прокуратури на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 03 серпня 2023 року та постанову Львівського апеляційного суду від 15 січня 2024 року, в якій скаржник просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.
 
4.       Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).
 
5.       Частиною першою статті 394 ЦПК України встановлено, що, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
 
6.       Також частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
 
7.       Як на підставу касаційного оскарження скаржник посилається на пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України.
 
8.       Доводи касаційної скарги містять підстави для відкриття касаційного провадження, передбачені пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.
 
9.       Касаційна скарга подана з дотриманням вимог статей 390 і 392 ЦПК України.
 
10.   З урахуванням наведеного касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.
 
11.   Також в касаційній скарзі міститься клопотання про розгляд Верховним Судом цієї справи у судовому засіданні з викликом сторін.
 
12.   Відповідно до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
 
13.   Частиною першою статті 402 ЦПК України встановлено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
 
14.   Тобто, розгляд цивільної справи у суді касаційної інстанції у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи є загальним правилом, визначеним ЦПК України. І лише у разі необхідності учасники справи можуть бути викликані для надання пояснень.
 
15.   Крім цього, Верховний Суд є судом права, а не факту і діючи у межах повноважень та порядку, визначених частиною першою статті 400 ЦПК України, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, які можуть додатково пояснити учасники справи, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
 
16.   Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово висловлювався з приводу відсутності публічних слухань у судах касаційної інстанції. Публічний характер провадження у судових органах, згаданих у пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) захищає учасників справи від здійснення правосуддя таємно, поза контролем громадськості та є також одним із засобів збереження довіри до судів вищих і нижчих ланок. Публічність через прозорість, яку вона надає правосуддю, сприяє досягненню мети пункту 1 статті 6 Конвенції, а саме справедливому судовому розгляду, гарантія якого є одним із основних принципів будь?якого демократичного суспільства у сенсі Конвенції (рішення від 08 грудня 1983 року у справі «Axen v. Germany» (заява № 8273/78)).
 
17.   Проте публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку, зокрема і в суді касаційної інстанції. Так, у вказаній справі зазначена гарантія була забезпечена у судах першої й апеляційної інстанцій. Зокрема тому ЄСПЛ не визнав порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції відсутність публічного розгляду у Федеральному суді Німеччини, який, як і Верховний Суд в Україні, вирішував винятково питання права (рішення у справі «Axen v. Germany»).
 
18.   Крім того, ЄСПЛ в своєму рішенні від 25 квітня 2002 року у справі «Varela Assalino contre le Portugal» (заява № 64336/01) визнав явно необґрунтованим і тому неприйнятним звернення щодо гарантій публічного судового розгляду. У цій справі заявник просив розглянути його справу в судовому засіданні, однак характер спору не вимагав проведення публічного розгляду. Фактичні обставини справи вже були встановлені, а скарги стосувалися питань права, а саме тлумачення норм Цивільного кодексу.
 
19.   ЄСПЛ вказав на те, що відмову у проведенні публічного розгляду не можна вважати необґрунтованою, оскільки під час провадження у справі не виникло ніяких питань, які не можна було вирішити шляхом дослідження письмових доказів.
 
20.   На думку ЄСПЛ у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв є доцільнішим ніж усні слухання і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім.
 
21.   Верховний Суд створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів, у яких такий рух описаний. Крім того, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України.
 
22.   З огляду на вказане у задоволенні клопотання скаржника про розгляд справи № 450/4429/22 за участі сторін слід відмовити.
 
Керуючись статтями 7, 389, 390, 392, 394, 395, 400, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
1.       Відкрити касаційне провадження у справі за позовом керівника Пустомитівської окружної прокуратури Львівської області, який діє в інтересах Міністерства юстиції України, Давидівської сільської ради Львівського району Львівської області, Державної інспекції архітектури та містобудування України до ОСОБА_1 , треті особи на стороні відповідача: Державний реєстратор Чернівської сільської ради Мостиського району Львівської області, державний реєстратор комунального підприємства «Реєстрація майна та бізнесу» Бойко Христина Романівна про скасування рішень державних реєстраторів за касаційною скаргою заступника керівника Львівської обласної прокуратури на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 03 серпня 2023 року та постанову Львівського апеляційного суду від 15 січня 2024 року.
 
2.       Витребувати з Пустомитівського районного суду Львівської області матеріали цивільної справи № 450/4429/22.
 
3.       У задоволенні клопотання заступника керівника Львівської обласної прокуратури про розгляд справи у судовому засіданні із викликом сторін відмовити.
 
4.       Надіслати цю ухвалу особі, яка подала касаційну скаргу, та учасникам справи, яким додатково надіслати копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.
 
5.       До відзиву необхідно додати докази надсилання відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
 
Судді                                               /підпис/                       В. В. Пророк

Є. В. Петров

                                                         /підпис/                       О. М. Ситнік