УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 січня 2024 року
м. Київ
справа  № 348/1625/22
провадження № 51-7842 ск 23
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 06 червня 2023 року та ухвалу Івано-Франківського апеляційного суду від 04 жовтня 2023 року щодо нього.
Суть питання та встановлені судом обставини
Вироком Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 06 червня 2023 року ОСОБА_4 засуджено до покарання за: ч. 2 ст. 307 КК України 
- у виді позбавлення волі на строк 8 років з конфіскацією майна; ч. 1 ст. 309 цього Кодексу - у виді арешту на строк 3 місяці. На підставі статей 70, 72 КК України визначено ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі на строк 8 років з конфіскацією майна.
Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 04 жовтня 2023 року зазначений вирок місцевого суду залишено без змін.
Засуджений ОСОБА_4 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, 
в якій порушує питання про перегляд вказаних судових рішень у касаційному порядку. 
Мотиви Суду
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК України, 
суд касаційної інстанції дійшов висновку, що скаргу подано без додержання вимог пунктів 3, 4 ч. 2, ч. 5 цієї статті.
Згідно зі ст. 427 цього Кодексу в касаційній скарзі, серед іншого, зазначаються судове рішення, що оскаржується, обґрунтування заявлених скаржником вимог 
із зазначенням того, у чому саме полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень. Крім того, до касаційної скарги додаються копії судових рішень, які оскаржуються.
Відповідно до ст. 438 КПК України підставами для зміни або скасування судових рішень судом касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність і невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого. При вирішенні питання 
про наявність зазначених підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 цього Кодексу.
Згідно з ч. 1 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального 
та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу. Тобто суд касаційної інстанції є судом права, а не факту.
Посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати конкретні порушення закону, що є підставою для їх зміни 
чи скасування, а також належним чином обґрунтувати свої доводи. Кожна 
із зазначених підстав скасування чи зміни судових рішень є самостійною та потребує зазначення доводів із їх належним обґрунтуванням.
Так, коли сторона вимагає скасування або зміни судового рішення, посилаючись 
на порушення, допущене під час кримінального провадження, вона має обґрунтувати не лише наявність такого порушення, але й надати доводи тому, як воно істотно позначилося на можливостях сторони відстоювати свою позицію у справі  не було виправлено в ході кримінального провадження. Для цього сторона має продемонструвати, що вона під час кримінального провадження вжила заходів 
у межах процесуальних можливостей, наданих їй кримінальним процесуальним законодавством, для виправлення ситуації, що склалася внаслідок стверджуваного порушення. 
Однак, всупереч вищевказаному засуджений ОСОБА_4 зазначених вимог процесуального закону не дотримався.
Зокрема, позиція засудженого є непослідовною та неузгодженою, з огляду на те, 
що він у вступній та мотивувальній частинах касаційної скарги вказує на оскарження ним як вироку суду першої інстанції, так і ухвали апеляційного суду, тоді як у прохальній її частині формулює свої вимоги про скасування лише оскарженої ухвали з призначенням нового розгляду у суді апеляційної інстанції. 
Вищевказане перешкоджає суду касаційної інстанції визначитись з предметом перевірки у касаційному порядку.
Також засуджений, посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, не навів обґрунтування допущення судами таких порушень норм процесуального закону, які в силу ст. 412 КПК України є істотними і тягнуть за  собою скасування чи зміну оскаржуваних судових рішень на підставі, передбаченій п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК України, та не вказав як саме вони перешкодили чи могли перешкодити судам ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Також не містить касаційна скарга і доводів на обґрунтування неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, як підстави, передбаченої для скасування оскаржуваного рішення, з огляду на положення ст. 413 цього Кодексу, про що серед іншого вказує засуджений у скарзі.
Натомість, засуджений заперечує правильність встановлення фактичних обставин кримінального провадження та посилається по суті на неповноту судового розгляду, що в силу статей 433, 438 КПК України не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.
До того ж засуджений, вказуючи на невідповідність ухвали апеляційного суду вимогам ст. 419 КПК України, не зазначає конкретно, які саме доводи апеляційної скарги суд апеляційної інстанції не перевірив та на які з них не надав відповіді у вищезгаданому судовому рішенні.
Також, до касаційної скарги на виконання вимог ч. 5 ст. 427 КПК України не додано копій оскаржених судових рішень.
Відповідно до ст. 429 КПК України суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених статтею 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги і встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.
Колегія суддів звертає увагу, що недоліки касаційної скарги можуть бути усунуті шляхом складання нового тексту касаційної скарги, якщо зауваження стосувалися змістовної частини скарги, та/або шляхом подання додаткових документів, якщо всупереч вимогам КПК України не додано усіх документів, які мають подаватися разом з касаційною скаргою.
Ураховуючи викладене, керуючись  ст. 429 КПК України, колегія суддів вважає 
за необхідне залишити скаргу без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків.
З цих підстав Суд постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 06 червня 2023 року та ухвалу Івано-Франківського апеляційного суду від 04 жовтня 2023 року щодо нього залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків - п`ятнадцять днів із дня отримання копії цієї ухвали.
У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто скаржнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:   
 
ОСОБА_1                                           ОСОБА_2                                             ОСОБА_3