П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

19 березня 2024 р.	м. Одеса	Справа № 492/759/23	

 	Головуючий в 1 інстанції: Гусєва Н.Д.                        Дата і місце ухвалення: 06.02.2024р., м. Арциз                               	
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду 
у складі:
головуючого  –   Ступакової І.Г.
суддів             –    Бітова А.І.
–          Лук`янчук О.В.
        (у зв`язку із неявкою у судове засідання сторін,
        справу розглянуто в порядку ст.311 КАС України)

        розглянувши у порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за   апеляційною скаргою Головного управління Національної поліції в Одеській області на рішення Арцизького районного суду Одеської області від 06 лютого 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області, 3-тя особа старший лейтенант поліції поліцейського СРПП Відділення поліції № 1 Болградського районного відділу поліції Ветєв Микола Зіновійович  про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И Л А :

В липні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до  суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Одеській області, 3-тя особа старший лейтенант поліції поліцейського СРПП Відділення поліції № 1 Болградського районного відділу поліції Ветєв Микола Зіновійович та просив визнати протиправною та скасувати постанову серії БАД № 613002 від 10 липня 2023 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,  передбаченого частиною 5 статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Також, позивач просив  справу про адміністративне правопорушення, передбачене частино 5 статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що позивач користувався засобами пасивної безпеки, а відповідачем доказів, які б свідчили про вчинення адміністративного правопорушення не встановлено.
Рішенням Арцизького районного суду Одеської області від 06 лютого 2024 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено.
Не погоджуючись з вказаним рішенням, Головне управління Національної поліції в Одеській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, не повне з`ясування обставин справи, просить скасувати рішення від 06.02.2024р. з ухваленням по справі нового судового рішення – про відмову в задоволені позову.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначає, що інспектором СРПП відділення поліції № 1 Болградського районного відділу поліції на законних підставах було складено оскаржувану постанову.
Позивач подано до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначається про обґрунтованість та законність рішення суду першої інстанції, а тому просить в задоволенні апеляційної скарги відмовити. Позивач зазначає, що з наданого відеозапису не встановлено, що водій транспортного засобу був не пристебнутий пасками безпеки.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи, 10 липня 2023 року ОСОБА_1  рухався на автомобілі Ford Transit реєстрацій номер НОМЕР_1 по вул. Соборна м. Арциз Болградського району Одеської області в напрямок свого місця фактичного мешкання АДРЕСА_1 на залізничному переїзді, який веде до Арцизького заводу залізобетонних виробів його було зупинено поліцейським СРПП старший лейтенантом поліції відділення поліції №1 Болградського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області Вечевим Миколою Зиновійовичем.
Суд встановив, що поліцейським СРПП старший лейтенантом поліції відділення поліції №1 Болградського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області Вечевим Миколою Зиновійовичем було складено  постанову БАД №613002 від 10.07.2023 за ч.5 ст. 121 КУпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510  грн. 
Відповідно до постанови, позивач 10.07.2023 року, керував т\з Ford Transit реєстрацій номер НОМЕР_2 без застосування засобів пасивної безпеки, був не пристебнутий ременями безпеки, чим порушив вимоги п.л. 2,3 ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ст. 4.5 статті 121 КУпАП (а.с. 9, 54).
Не погоджуючись з правомірністю зазначеної  постанови позивач звернувся до суду з цим позовом.
Суд першої інстанції приймаючи рішення та задовольняючи позовні вимоги зазначив, що в матеріалах справи відсутні докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення за яке його було притягнуто до адміністративної відповідальності.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції виходячи з наступного. 
Вимогами ч.1 ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до вимог ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.
Частиною другою статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини 5 ст.121 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами.
Згідно ч. 1 ст. 222 КУпАП ,органи Національної поліції розглядають, серед іншого, справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч.2 ст.122 Кодексу.
Частиною 2 названої статті Кодексу визначено, що від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право уповноважені працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання відповідно до покладених на них повноважень.
Частинами 4 та 5 названої статті Кодексу встановлено, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.
Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ст. 252 КУпАП поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до ст. 268 КУАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Відповідно до ст.276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.
Згідно з пункту 8 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.
Пунктом 11 частини першої статті 23 цього Закону визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
У відповідності до п. 1.3 ПДР України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.
Відповідно до п. 2.3. в) ПДР на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів.
Відповідно до ч. 5 ст. 121 КУпАП порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
З аналізу вищенаведених норм вбачається, що згідно законодавства України на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (ремені безпеки), водії зобов`язані користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки.
Як вбачається з матеріалів справи, в оскаржуваній постанові зазначено, що до постанови додаються фото, відео, пояснення водія.
На підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.121 КУпАП, відповідачем надано  диск з відеозаписами з бодікамери поліцейського.
Апеляційним судом було досліджено надані відповідачем відеозаписи, з яких вбачається як  інспектори поліції здійснював розгляд адміністративної справи, за наслідками якого до позивача було застосовано адміністративне стягнення штраф у розмірі 510,00 грн., шляхом винесення постанови, однак  доданими відеозаписами не зафіксовано факту зупинки транспортного засобу, а також того, що водій транспортного засобу під час руху дійсно був не пристебнуті пасками безпеки.
Також, з наданого фото також не можливо встановити факт порушення позивачем правил дорожнього руху, а саме керування транспортним засобом з не пристебнутим паском безпеки, оскільки зазначене фото було зроблено, коли автомобіль позивача вже був зупинений поліцейськими та не рухався, при цьому з зазначеного фото  взагалі не можливо встановити  чи пристебнутий водій паском безпеки, чи ні.  
Також, з наданих пояснень вбачається , що водій наголошує, що був  пристебнутий під час зупинки його авто, при цьому інспектором поліції водієві не було пред`явлено відеозапису де було зафіксовано вчинення ним  порушень правил дорожнього руху.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що доданими відеозаписами та фото не зафіксовано того факту, що водій  транспортного засобу саме під час руху дійсно був не пристебнутий паском  безпеки.
Інші докази на підтвердження винуватості позивача  відповідачем не надавались і матеріали справи їх не містять, хоча за змістом положень ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
За таких обставин, апеляційний суд вважає обґрунтованим висновок суду першої  інстанції, що постанова серії БАД № 613002 від 10.07.2023 року винесена за відсутності доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідальність за яке встановлена ч.5 ст. 121 КУпАП.
На підставі вищевикладеного, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що рішення   суду першої інстанції  ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається. 
Відповідно до ч.1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 286, 308, п.2 ч.1 ст.311, п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Одеській області залишити без задоволення, рішення Арцизького районного суду Одеської області від 06 лютого 2024   року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
                                                        Повний текст судового рішення виготовлений 19 березня 2024 року.

Головуючий:                                                                                                                    І.Г. Ступакова

Судді:                                                                                                                                А.І. Бітов

                                                                                                                                        О.В. Лук`янчук