ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2024 року
м. Хмельницький

Справа № 686/25877/22
Провадження № 22-ц/4820/32/24

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: П`єнти І.В. (суддя-доповідач), Корніюк А.П., Талалай О.І.,
секретар судового засідання Заворотна А.В.
за участю позивача ОСОБА_1 

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до 55 управління начальника робіт про визнання незаконними та скасування наказів, зобов`язання нарахувати та виплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу, за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 червня 2023 року (суддя Продан Б.Г.).
Заслухавши доповідача, пояснення учасника справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги , суд

в с т а н о в и в:
В грудні 2022 року ОСОБА_1  звернувся до суду з позовом до 55 управління начальника робіт про визнання незаконним та скасування наказів, зобов`язання нарахувати та виплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 05.09.2022 по 30.09.2022 (справа №686/25877/22).
В обґрунтування позову зазначав, що з 2013 року він працював на посаді заступника начальника Управління з економіки та фінансової роботи - головного бухгалтера 55 Управління начальника робіт.
Наказом №70 від 05.09.2022 «Про призначення службового розслідування» було вирішено у термін з 05.09.2022 до 30.09.2022, на час проведення службового розслідування завгосподарством опломбувати двері кабінету головного бухгалтера та заборонити всім працівникам установи входити до кабінету головного бухгалтера, на час проведення службового розслідування, анулювати доступ головного бухгалтера до системи IC та програми M.E.Doc, а також сервери тимчасово вилучити для унеможливлення доступу до інформації, вилучено головного бухгалтера з переліку посадових осіб, яким дозволена видача готівки під звіт для господарчих потреб.
Вказував, що категорично не погоджується із прийнятим наказом, яким крім призначення службового розслідування, фактично відсторонено його від роботи, оскільки заблоковано вхід до робочого місця, анульовано доступ, вилучено сервери. Крім того, таке відсторонення було здійснено без збереження заробітної плати, так як станом на момент подання позовної заяви заробітну плату за вересень 2022 року позивачу не виплачено, чим порушено його права. У наказі не міститься посилання ні на нормативний, ні на локальний акт, на підставі якого роботодавець вирішив проводити службове розслідування.
Вказував, що посада, на якій працював позивач, прирівнюється до посад осіб, уповноважених на виконання функцій держави, тому на нього поширює дію Порядок проведення службового розслідування стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - Порядок), який затверджений Постановою КМУ №950 від 13.06.2000 із змінами і доповненнями. На сам Порядок відповідач при прийнятті спірного наказу №70 від 05.09.2022 не посилався. 
Всупереч п.3 Порядку у оспорюваному наказі №70 від 05.09.2022 відсутнє посилання також на предмет службового розслідування, а тому такий наказ є неправомірним і підлягає скасуванню.
Позивачем повідомлялось, що під час його перебування на лікарняному 06.09.2022 без будь-якого попередження та належним чином фіксування своїх дій, з кабінету головного бухгалтера було вилучено два особистих сервера з програмним забезпеченням, жорсткий диск з перехідником, ключі від сейфа в кабінеті та вся наявна паперова документація. Все це блокувало роботу бухгалтерії і можливості оформлення і подання звітності. Позивачем повідомлялось про арешт поточного рахунку, про ненадання повного пакету документів по новому керівнику, по лікарняних, ненадання табелів обліку робочого часу, що унеможливлювало нарахування заробітної плати.
30.09.2022 комісією складено акт про проведення службового розслідування, однак при його складанні також не дотримано вимог п.8 Порядку та не визначено один із заходів дисциплінарного стягнення, а лише зазначено керівнику установи прийняти рішення щодо подальшого перебування позивача на посаді головного бухгалтера.
Наказом №74 від 30.09.2022 «Про затвердження матеріалів службового розслідування» затверджено матеріали службового розслідування, вирішено направити їх до Головного управління майна та ресурсів Міністерства оборони України. При цьому, позивача ознайомлено з вказаним наказом лише 09.11.2022, тобто в порушення вимог п.9 Порядку, якими передбачено, що перед поданням на розгляд керівника органу з актом службового розслідування ознайомлюється особа, стосовно якої проведено службове розслідування.
Зазначав, що був позбавлений можливості працювати з вини відповідача на час службового розслідування (05.09.2022-30.09.2022) без виплати зарплати. В цей час, в період з 05.09.2022 по 09.09.2022 позивач був непрацездатним. Зазначене передбачає виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу, оскільки позивач не виконував свої посадові обов?язки, внаслідок протиправного наказу відповідача.
З урахуванням викладеного вище, позивач просив суд визнати незаконними та скасувати накази відповідача №70 від 05.09.2022 «Про призначення службового розслідування», №74 від 30.09.2022 «Про затвердження матеріалів службового розслідування»; зобов`язати 55 Управління начальника робіт нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 05.09.2022 по 30.09.2022 на підставі незаконного фактичного відсторонення від роботи на підставі наказу відповідача №70 від 05.09.2022. 
Також в грудні 2022 року ОСОБА_1  звернувся до суду з позовом до 55 управління начальника робіт про визнання незаконними та скасування наказів, зобов`язання нарахувати та виплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 01.10.2022 по 25.10.2022 (справа №686/26224/22).
В обґрунтування позову зазначав, що 30.09.2022 відповідачем не продовжено службове розслідування, а запроваджено нове службове розслідування, про що видано наказ №72 «Про призначення службового розслідування», яким вирішено у термін з 30.09.2022 до 25.10.2022 призначити та провести службове розслідування, на час проведення службового розслідування відсторонено головного бухгалтера від виконання поточних завдань з метою оформлення належним чином касових документів. 
Позивач не погоджується із прийнятим наказом, яким, крім призначення службового розслідування, фактично відсторонено його від роботи. При цьому, як стверджує позивач, продовжували діяти заборони, встановлені попереднім наказом №70 від 05.09.2022, яким заблоковано вхід до робочого місяця, анульовано доступ, вилучено сервери. Крім того, таке відсторонення було здійснено без збереження заробітної плати, так як станом на момент подання позовної заяви заробітну плату за жовтень 2022 року позивачу не виплачено, чим порушено його права.
Вказував, що посада, на якій працював позивач прирівнюється до посад осіб, уповноважених на виконання функцій держави, тому на позивача поширює дію Порядок проведення службового розслідування стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - Порядок), який затверджений Постановою КМУ №950 від 13.06.2000 із змінами і доповненнями. Проте, на сам Порядок відповідач при прийнятті спірного наказу №72 від 30.09.2022 не посилався. Також у наказі відсутнє посилання на предмет службового розслідування, а тому наказ є неправомірним і підлягає скасуванню.
Наказом №76 від 02.11.2022 «Про затвердження матеріалів службового розслідування» затверджено матеріали службового розслідування, вирішено направити їх до Головного управління майна та ресурсів Міністерства оборони України та Хмельницькій спеціалізованій прокуратурі у військовій та оборонній сфері Західного регіону. Проте, з актом про проведення службового розслідування від 01.11.2022 позивача ознайомлено лише 09.11.2022. 
Зазначав, що акт про проведення службового розслідування від 01.11.2022 та наказ №76 від 02.11.2022 містять розбіжності щодо виявлених службовою перевіркою порушень. 
Також позивач вважає незаконним наказ №75 від 01.11.2022 про оголошення йому догани. З вказаним наказом позивача ознайомили вже після його звільнення (03.11.2022) – 09.11.2022. Так як наказ №75 від 01.11.2022 прийнятий раніше наказу №76 від 02.11.2022 «Про затвердження матеріалів службового розслідування», тому його потрібно розглядати як окремий документ щодо дисциплінарного стягнення.
Позивач посилався на те, що у тексті наказу №75 від 01.11.2022 не міститься визначення, який саме конкретний дисциплінарний проступок останній вчинив, його суть, що стало приводом до застосування догани, не зазначено дату та обставини вчинення дисциплінарного проступку. Та застосовано дисциплінарне стягнення без доведення вини позивача, без конкретизації обставин дисциплінарного проступку. 
У наказі про оголошення догани зазначено про несвоєчасне подання касових документів для перевірки під час внутрішнього аудиту, але яких саме документів, якому органу не надано і у який строк не конкретизовано. При цьому, попереднє службове розслідування та оголошення попередньої догани також стосувалися всіх бухгалтерських документів.
У наказі №75 від 01.11.2022 також зазначено про «халатне виконання своїх службових обов?язків». Однак, не зазначено, яку норму права порушено, яке положення Правил внутрішнього трудового розпорядку або посадової інструкції порушено. Крім того, термін «халатність» норми КЗпП України взагалі не містять.
Також у наказі №75 від 01.11.2022 не вказано конкретного проступку, його точної дати, що ускладнює визначення дотримання або пропуску строку передбаченого ст. 148 КЗпП України.
Крім того, посилався на те, що був позбавлений можливості працювати з вини відповідача на час службового розслідування (01.10.2022-25.10.2022) без виплати зарплати. Зазначене передбачає виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу, оскільки не виконував свої посадові обов?язки внаслідок протиправного наказу відповідача.
А тому, позивач просив суд визнати незаконним та скасувати накази №72 від 30.09.2022 «Про призначення службового розслідування», №76 від 02.11.2022 «Про затвердження матеріалів службового розслідування», №75 від 01.11.2022 «Про оголошення догани», та зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу середній заробіток за час вимушеного прогулу з 01.10.2022 по 25.10.2022. 
Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 січня 2023 року об`єднано в одне провадження цивільну справу №686/25877/22 із цивільною справою №686/26224/22, присвоєно справі номер №686/25877/22, провадження №2/686/1561/23.
Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 червня 2023 року у позові ОСОБА_1 відмовлено.
Додатковим рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 жовтня 2023 року позовні вимоги в частині визнання незаконним та скасування наказу №76 від 02.11.2022 «Про затвердження матеріалів службового розслідування» залишено без задоволення.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 не погоджується з рішенням суду першої інстанції, просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі. При цьому, посилається на порушення судом норм процесуального, неправильне застосування норм матеріального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.
Зазначає, що суд першої інстанції, незважаючи, що позивачем оскаржувалось п`ять наказів відповідача, не розглядав і не аналізував на відповідність чинному законодавству кожний наказ відповідача як окрему позовну вимогу, a обмежився загальними висновками, які не відповідають обставинами справи. Внаслідок чого не вирішив одну позовну вимогу.
Крім того, вказує, що суд у мотивувальній частині посилається виключно на норми права, що регулюють застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, статті 150 та 147 КЗпП України і не посилається на норми права щодо призначення службового розслідування та затвердження їх результатів. Суд першої інстанції, не логічно, при подібних обставинах у справі № 686/26463/22, де рішенням цього ж суду визнано незаконним та скасовано наказ №73 від 30.09.2022 про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді догани, пов?язав накази про службове розслідування від 30.09.2022 та від 02.11.2022 з наказом про оголошення догани. При цьому, взагалі не надав оцінки доводам позивача про те, що наказ №75 про оголошення догани прийнятий раніше наказу №76 від 02.11.2022 про затвердження матеріалів службового розслідування, а у тексті наказу №75 від 01.11.2022 немає ніякого посилання на службове розслідування. 
При оцінці правомірності наказу №75 від 01.11.2022 судом першої інстанції залишено поза увагою, що у ньому не міститься визначення, який саме конкретний дисциплінарний проступок позивач вчинив, його суть, що стало приводом до застосування догани. У наказі №75 від 01.11.2022 не зазначено дату та обставини вчинення дисциплінарного проступку. Роботодавцем застосоване дисциплінарне стягнення без доведення вини позивача, без конкретизації обставин дисциплінарного проступку, а зазначення в наказі про халатне виконання своїх службових обов`язків взагалі не відповідає нормам КЗпП України. Крім того, на думку скаржника, при оголошенні догани порушено строки застосування дисциплінарних стягнень, визначених ч.1 статті 148 КЗпП України, у наказі №75 від 01.11.2022 не вказано точної дати, конкретного проступку, що ускладнює визначення дотримання або пропуску строку. За таких обставин, наказ №75 від 01.11.2022 є неправомірним і підлягав скасуванню, натомість суд першої інстанції необгрунтовано залишив його в силі. 
Зазначає, що у спірних наказах відповідач не послався ні на нормативний, ні на локальний акт, на підставі якого вирішив проводити службові розслідування. Вказує, що суд першої інстанції взагалі не заперечив аргументи позивача про необхідність застосування до спірних правовідносин Порядку проведення службового розслідування стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та осіб, які для цілей Закону України "Про запобігання корупції" прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затверджеого Постановою КМУ №950 від 13.06.2000.
Вказує також, що був позбавлений можливості працювати з вини відповідача на час проведення службових розслідувань. Зазначене передбачає виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу, оскільки не виконував свої посадові обов`язки внаслідок протиправного наказу відповідача.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу.
Представник відповідача 55 управління начальника робіт в судове засідання не з`явився, про день, місце і час слухання справи повідомлений у відповідності до вимог цивільного процесуального законодавства.
Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Відповідно до вимог п.3,4 ч.1 ст.376 ЦПК України, підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Апеляційний суд вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, не ґрунтуються на нормах матеріального права.
Згідно з ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами, що спірні накази є неправомірними, незаконним та підлягають скасуванню.
Проте, з таким висновком суду першої інстанції погодитись не можна з таких підстав.
Встановлено, що 55 управління начальника є державною госпрозрахунковою установою, заснованою на державній власності та належить до сфери управління Міністерства оборони України (орган управління майном) (п. 1.1 Статуту) (а.с. 92-98 т. 1).
Позивач ОСОБА_1 працював на посаді заступника начальника управління з економіки та фінансової роботи - головного бухгалтера 55 Управління начальника робіт з 23.07.2013 (а.с. 11 т.1).
Наказом тимчасово виконувача обов`язків начальника 55 Управління начальника робіт №70 від 05.09.2022 «Про призначення службового розслідування», вирішено у термін з 05.09.2022 до 30.09.2022 провести службове розслідування; призначити у зв`язку з цим комісію, на час проведення службового розслідування дано вказівку завідувачу господарством ОСОБА_2 опломбувати двері кабінету головного бухгалтера та заборонено усім працівникам установи входити до кабінету головного бухгалтера; на час службового розслідування анулювати для ОСОБА_1 доступ до системи 1С та програми М.Е.Doc; вилучити тимчасово сервери для унеможливлення доступу до інформації (а.с.186 т. 1).
30.09.2022 складено акт про проведення службового розслідування. З актом ОСОБА_1 ознайомився 09.11.2022 (а.с.196-197 т.1).
Наказом тимчасово виконувача обов`язків начальника 55 Управління начальника робіт №74 від 30.09.2022 «Про затвердження матеріалів службового розслідування», затверджено матеріали службового розслідування, погоджено висновки та пропозиції комісії службового розслідування; матеріали службового розслідування вирішено направити до Головного Управління майна та ресурсів Міністерства оборони України (а.с. 12 т.1).
Наказом тимчасово виконувача обов`язків начальника 55 Управління начальника робіт №73 від 30.09.2022, ОСОБА_1 як головному бухгалтеру установи, у зв`язку із неякісним виконанням, несвоєчасним поданням бухгалтерських документів та за халатне виконання своїх службових обов`язків, оголошено догану (а.с.121 т.1).
Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області у справі №686/26463/22 від 13.03.2023 визнано незаконним та скасовано наказ тимчасово виконувача обов`язків начальника 55 Управління начальника робіт №73 від 30.09.2022.
Наказом тимчасово виконувача обов`язків начальника начальника 55 Управління начальника робіт №72 від 30.09.2022 «Про призначення службового розслідування», призначено у термін з 30.09.2022 до 25.10.2022 службове розслідування; на час проведення службового розслідування головного бухгалтера ОСОБА_1 відсторонено від виконання поточних завдань з метою оформлення належним чином касових документів; матеріали службового розслідування вирішено направити до Головного Управління майна та ресурсів Міністерства оборони України (а.с.122 т. 1).
Наказом тимчасово виконувача обов`язків начальника 55 Управління начальника робіт №76 від 02.11.2022 «Про затвердження матеріалів службового розслідування», затверджено матеріали службового розслідування, погоджено висновки та пропозиції комісії службового розслідування; матеріали службового розслідування вирішено направити до Головного Управління майна та ресурсів Міністерства оборони України та до Хмельницької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону (а.с.130 т.1).
Дані обставини підтверджуються матеріалами справи.
Статтею 43 Конституції України передбачено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.
Згідно зі статтею 3 КЗпП України, до трудових відносин належать відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.
Відповідно до статті 4 КЗпП України, законодавство про працю складається з цього Кодексу та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього.
У статті 5-1 КЗпП України зазначено, що держава гарантує працездатним громадянам, які постійно проживають на території України, зокрема, правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.
Відповідно до статті 21 КЗпП України, трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.
Постановою Кабінету Міністрів України від 13 червня 2000 року № 950 затверджено Порядок проведення службового розслідування стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та осіб, які для цілей Закону України «Про запобігання корупції» прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - Постанова № 950 в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).
У пункті 1 Порядку проведення службового розслідування стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та осіб, які для цілей Закону України «Про запобігання корупції» прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - Порядок), затвердженого Постановою № 950, передбачено, що відповідно до цього Порядку стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та осіб, які для цілей Закону України «Про запобігання корупції» (далі - Закон) прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, може бути проведено службове розслідування:
- у разі невиконання або неналежного виконання ними службових обов`язків, перевищення своїх повноважень, що призвело до людських жертв або заподіяло значну матеріальну чи моральну шкоду громадянинові, державі, підприємству, установі, організації чи об`єднанню громадян;
- у разі недодержання посадовими особами місцевого самоврядування законодавства про службу в органах місцевого самоврядування, антикорупційного законодавства;
- на вимогу особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, або особи, яка для цілей Закону прирівнюється до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, з метою зняття безпідставних, на її думку, звинувачень або підозри;
- з метою виявлення причин та умов, що призвели до вчинення корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення чи невиконання вимог Закону в інший спосіб, за поданням спеціально уповноваженого суб`єкта у сфері протидії корупції або приписом Національного агентства з питань запобігання корупції (далі - Національне агентство) за рішенням керівника органу, підприємства, установи, організації, в якому працює особа, стосовно якої пропонується проведення службового розслідування, а у разі його відсутності - особи, яка виконує його обов`язки (далі - керівник органу).
Відповідно до пункту 2 Порядку, рішення щодо проведення службового розслідування приймається керівником органу, в якому працює особа, уповноважена на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, або особа, яка для цілей Закону прирівнюється до особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, стосовно якої планується проведення службового розслідування (далі - особа, стосовно якої проводиться службове розслідування).
Згідно з пунктом 3 Порядку, рішенням щодо проведення службового розслідування визначаються голова комісії з проведення службового розслідування, інші члени комісії, предмет і дата початку та закінчення службового розслідування. Строк службового розслідування не може перевищувати двох місяців.
Відповідно до пункту 4 Порядку, службове розслідування проводиться з відстороненням особи, стосовно якої проводиться службове розслідування, від здійснення повноважень на посаді або без такого відсторонення. Рішення про відсторонення приймається керівником органу.
Згідно з підпунктом «а» пункту 2 частини першої статті 3 Закону України «По запобігання корупції» суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є особи, які для цілей цього Закону прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зокрема, посадові особи юридичних осіб публічного права, які не зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті.
Згідно з частиною другою статті 167 та частиною другою статті 169 ЦК України, державні та комунальні підприємства, а також навчальні заклади, спільні комунальні підприємства належать саме до юридичних осіб публічного права, безвідносно до мети їхньої діяльності.
Під посадовими особами юридичних осіб публічного права потрібно розуміти осіб, які мають повноваження здійснювати організаційно-розпорядчі чи адміністративно-господарські функції.
Організаційно-розпорядчі функції (обов`язки) - це обов`язки щодо здійснення керівництва галуззю промисловості, трудовим колективом, ділянкою роботи, виробничою діяльністю окремих працівників на підприємствах, в установах чи організаціях незалежно від форм власності. Такі функції виконують, зокрема, керівники міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, державних, комунальних підприємств, установ, організацій, структурних підрозділів, їхні заступники, особи, які керують ділянками робіт.
Так, посадовими особами підприємства є керівник, головний бухгалтер, члени наглядової ради (у разі її утворення), виконавчого органу та інших органів управління підприємств.
Матеріалами справи встановлено, що позивач ОСОБА_1 працював на посаді заступника начальника управління з економіки та фінансової роботи - головного бухгалтера 55 Управління начальника робіт, тобто за посадою прирівнювався до осіб, уповноважених на виконання функцій держави, а тому відносно нього підлягає застосуванню Порядок, затверджений Постановою № 950 (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), тобто стосовно нього могло бути проведено службове розслідування з підстав визначених зазначеним Порядком. 
Відповідно до пункту 1 Порядку, службове розслідування може бути проведено у чотирьох конкретно визначених випадках. З огляду на підстави позову саме сторона відповідача повинна була довести, а суд першої інстанції встановити, наявність однієї або декількох підстав, передбачених пунктом 1 Порядку, для ініціювання та проведення службового розслідування відносно позивача.
Ні наказ №70 від 05.09.2022 «Про призначення службового розслідування», ні №72 від 30.09.2022 «Про призначення службового розслідування» не містять посилання на жодну з підстав, передбачених пунктом 1 Порядку для проведення службового розслідування: невиконання або неналежного виконання позивачем службових обов`язків, перевищення своїх повноважень, що призвело до людських жертв або заподіяло значну матеріальну чи моральну шкоду громадянинові, державі, підприємству, установі, організації чи об`єднанню громадян; недодержання позивачем антикорупційного законодавства, які могли бути підставами ініціювання про проведення службових розслідувань з ініціативи тимчасово виконувача обов`язків начальника 55 Управління начальника робіт, оскільки інші, передбачені Порядком підстави проведення службового розслідування, зініціюються іншими суб`єктами.
Наведене дає підстави для висновку, що при вирішенні спору суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права, а саме не застосував положення пункту 1 Порядку, що підлягало застосуванню до спірних правовідносин.
За встановленими у справі обставинами, на час прийняття оскаржуваних наказів №70 від 05.09.2022, №72 від 30.09.2022 були відсутні підстави, передбачені пунктом 1 Порядку для проведення службового розслідування стосовно позивача, а тому оспорювані накази є незаконними та підлягають скасуванню.
Оскільки відсутні підстави для проведення службових розслідувань стосовно позивача, відповідно, і наступні дії, вчинені щодо позивача, а саме прийняття наказів №74 від 30.09.2022, №76 від 02.11.2022 про затвердження матеріалів таких службових розслідувань також є незаконними.
А тому, позовні вимоги в частині визнання незаконним та скасування наказів №70 від 05.09.2022, №72 від 30.09.2022, №74 від 30.09.2022, №76 від 02.11.2022 підлягають до задоволення.
Щодо позовних вимог про зобов`язання 55 Управління начальника робіт про нарахування та виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 05.09.2022 по 30.09.2022, з 01.10.2022 по 25.10.2022 слід зазначити таке.
Правові підстави відсторонення працівника від роботи власником або уповноваженим органом визначені статтею 46 КЗпП України.
Відсторонення працівника від роботи - це призупинення виконання ним своїх трудових обов`язків за рішенням уповноважених на це компетентних органів з підстав, передбачених законодавством, що, як правило, відбувається з одночасним призупиненням виплати йому заробітної плати.
Відсторонення від роботи можливе лише у випадках, що передбачені законодавством. Про це оголошується наказом або розпорядженням керівника підприємства, установи чи організації, і про це працівник повинен бути повідомлений.
Проте, як вбачається із табелю обліку робочого часу за вересень та жовтень 2022 року, розрахунково-платіжних відомостей за вказаний період та довідки про доходи ОСОБА_1 , останньому нараховувалась заробітна плата в розмірі 8901 грн 81 коп за 17 робочих днів вересня 2022 року (за виключення періоду перебування на лікарняному в період з 05.09.2022 по 09.09.2022), та в розмірі 11520 грн за 21 робочий день жовтня 2022 року (а.с. 80-82, 135-136 т. 1). 
З огляду на викладене, відсутні підстави для задоволення позовних вимог позивача в частині зобов`язання 55 Управління начальника робіт про нарахування та виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 05.09.2022 по 30.09.2022, з 01.10.2022 по 25.10.2022. 
Стосовно накладення дисциплінарного стягнення на позивача у вигляді догани на підставі наказу тимчасово виконувача обов`язків начальника 55 Управління начальника робіт №75 від 01.11.2022 слід зазначити таке.
Встановлено, що наказом тимчасово виконувача обов`язків начальника 55 Управління начальника робіт №75 від 01.11.2022 у зв`язку з несвоєчасним поданням касових документів для перевірки під час проведення внутрішнього аудиту діяльності 55 управління начальника робіт за період з 01.10.2018 по 01.07.2022 та з метою попередження подальших порушень, вирішено у зв`язку із нездійсненням належного контролю за веденням касових операцій, неподанням належним чином оформлених касових документів під час проведення внутрішнього аудиту та за халатне виконання свої службових обов`язків ОСОБА_1 , головному бухгалтеру установи, оголосити догану (а.с. 129 т. 1).
Згідно з посадовою інструкцією №12 головного бухгалтера 55 управління начальника робіт, завданнями та обов`язками головного бухгалтера є:
забезпечення ведення бухгалтерського обліку, дотримуючись єдиних методологічних засад, встановлених Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», з урахуванням особливостей діяльності підприємства та технології оброблення облікових даних;
вживання всіх необхідних заходів для запобігання несанкціонованому та непомітному виправленню записів у первинних документах і регістрах бухгалтерського обліку та збереження оброблених документів, регістрів і звітності протягом встановленого терміну;
забезпечення складання на основі даних бухгалтерського обліку фінансової звітності підприємства, підписання її/та подання в установлені строки користувачам;
здійснення заходів щодо надання повної, правдивої та неупереджено інформації про фінансових стан, результати діяльності та рух коштів підприємства;
за погодженням з начальником управління забезпечення перерахування податків і зборів, передбачених законодавством, проведення розрахунків з іншими кредиторами відповідно до договірних зобов`язань. Позивач ознайомлений з даною інструкцією (а.с. 14-16 т. 1).
З матеріалів справи вбачається, що 09 серпня 2022 року Центральним територіальним управлінням внутрішнього аудиту затверджено програму внутрішнього аудиту 55 управління начальника робіт Міністерства оборони України, об`єктом аудиту визначено: управлінські рішення керівництва підконтрольного суб`єкта щодо короткострокового та довгострокового планування та виконання завдань, покладених на установу, фінансово-планові документи, фінансова звітність, регістри бухгалтерського обліку, первинні та інші документи, які стосуються фінансово-господарської діяльності підконтрольного суб`єкта, підстава: п. 1.16.7 Зведеного операційного плану діяльності з внутрішнього аудиту Департаменту внутрішнього аудиту міністерства оборони України на 2022 рік. Період, що охоплюється аудитом 01.10.2018-01.07.2022. Тривалість проведення 10.08.2022-30.09.2022 (а.с. 117-120 т. 1).
15 вересня 2022 року за вх. №148 на ім`я ТВО начальника 55 управління начальника робіт ОСОБА_3 надійшла вимога начальника 3 територіального управління внутрішнього аудиту, згідно з якою розпочатим аудиторським дослідженням встановлено ряд відхилень і порушень (відсутність у повному об`ємі облікових регістрів, а саме оборотно-сальдових відомостей по субрахункам бухгалтерського обліку, головної книги, журналів-ордерів, касової книги, книги обліку договорів та інших звітних форм), які унеможливлюють виконання аудиторського завдання, що, в свою чергу, не надає підстав для підготовки висновку щодо достовірності фінансової звітності. У зв`язку з чим виконання аудиторського завдання призупиняється, для приведення обліку у відповідність до законодавства установі пред`являються ряд вимог, зокрема, відновлення облікових регістрів за період з 01.10.2018 по 30.06.2022 в т.ч. журналу-головна, касової книги, журналів-ордерів. Зобов`язано надати доповідь про виконання вимоги до 20.10.2022 (а.с. 150-151 т. 1).
За змістом статті 139 КЗпП України, працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової дисципліни.
Порушенням трудової дисципліни є невиконання або неналежне виконання з вини працівника покладених на нього трудових обов`язків, що проявилися в порушенні: правил внутрішнього трудового розпорядку; посадових інструкцій; положень, наказів та розпоряджень власника, якщо вони мають законний характер.
Відповідно до частини першої статті 147 КЗпП України, за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано такий захід стягнення як догана.
Згідно зі ст. 148 КЗпП України, дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення. 
Ознакою порушення трудової дисципліни є наявність проступку в діях або бездіяльності працівника.
Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником покладених на нього чинним законодавством про працю, колективним і трудовим договорами трудових обов`язків.
Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків.
Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку.
Саме на роботодавця покладено обов`язок надати докази фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати всі обставини, за яких вчинено проступок. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності в обов`язковому порядку має бути встановлена вина як одна із важливих ознак порушення трудової дисципліни. За відсутності вини працівник не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності.
Статтею 149 КЗпП України визначено, що до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. Метою отримання власником або уповноваженим ним органом письмових пояснень порушника трудової дисципліни є з`ясування обставин, за яких вчинено проступок для врахування цього поруч з іншими обставинами при обранні виду стягнення.
За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.
Отже, при розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно з`ясовувати, у чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок.
Для правомірного накладення дисциплінарного стягнення роботодавцем необхідна наявність сукупності таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку. Невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності.
До наведених висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 25.10.2022 у справі № 487/1491/21, які враховує апеляційний суд відповідно до статті 263 ЦПК України при застосуванні відповідних норм права до спірних правовідносин.
Матеріалами справи встановлено, що до функціональних обов`язків головного бухгалтера 55 управління начальника робіт ОСОБА_1 відносилось забезпечення належного ведення та збереження облікових регістрів, а саме оборотно-сальдових відомостей по субрахункам бухгалтерського обліку, головної книги, журналів-ордерів, касової книги, книги обліку договорів та інших звітних форм.
Разом з тим, вимогою начальника третього територіального управління внутрішнього аудиту від 15.09.2022 надано 55 управлінню начальника робіт строк до 20.10.2022 усунути недоліки, які виявлені в ході аудиту (який був призупинений), в тому числі щодо відновлення облікових регістрів за період з 01.10.2018 по 30.06.2022, журналу-головна, касової книги, журналів-ордерів. Примірник вимоги отримав ТВО начальника 55 управління начальника робіт 15.09.2022 ОСОБА_4 (а.с. 151 т. 1).
В ході розгляду справи відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів того, що вказана вимога була доведена до відома та виконання головного бухгалтера ОСОБА_1 і у зв`язку з цим він не виконав чи неналежно виконав свої трудові обов`язки, з врахуванням того, що ОСОБА_1 був фактично допущений до виконання поточних завдань лише 17.10.2022. Хоча саме на роботодавця покладається обов`язок доказування фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку.
Позивач ОСОБА_1 як в суді першої інстанції, такі в апеляційному суді заперечував факт отримання такої вимоги.
З огляду на викладене вище, відповідачем не доведено вини ОСОБА_1 у неподанні належним чином оформлених касових документів під час проведення внутрішнього аудиту, як одної із важливих ознак порушення трудової дисципліни. А тому, при відсутності вини працівник не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності.
Отже, позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання незаконним та скасування наказу тимчасово виконувача обов`язків начальника 55 Управління начальника робіт №75 від 01.11.2022 про оголошення ОСОБА_1 догани є обґрунтованими та підлягають задоволенню. 
З урахуванням вищевикладеного, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням апеляційним судом нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог.
Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справу на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. 
На підставі частини 1 статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 9427 грн 80 коп (1984,8 грн (сплачений при подачі позову) + 7443грн (сплачений при подачі апеляційної скарги)).
Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 червня 2023 року та додаткове рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 жовтня 2023 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.
Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.
Визнати незаконним та скасувати наказ тимчасово виконувача обов`язків начальника 55 Управління начальника робіт №70 від 05.09.2022 «Про призначення службового розслідування».
Визнати незаконним та скасувати наказ тимчасово виконувача обов`язків начальника 55 Управління начальника робіт №74 від 30.09.2022 «Про затвердження матеріалів службового розслідування».
Визнати незаконним та скасувати наказ тимчасово виконувача обов`язків начальника 55 Управління начальника робіт №72 від 30.09.2022 «Про призначення службового розслідування».
Визнати незаконним та скасувати наказ тимчасово виконувача обов`язків начальника 55 Управління начальника робіт №76 від 02.11.2022 «Про затвердження матеріалів службового розслідування».
Визнати незаконним та скасувати наказ тимчасово виконувача обов`язків начальника 55 Управління начальника робіт №75 від 01.11.2022.
В задовольнянні позовних вимог про зобов`язання 55 Управління начальника робіт про нарахування та виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 05.09.2022 по 30.09.2022, з 01.10.2022 по 25.10.2022 відмовити.
Стягнути з 55 Управління начальника робіт (місцезнаходження: 29006, м. Хмельницький, вул.. Чорновола, 165, ідентифікаційний код в ЄДРПОУ 07665168) на користь ОСОБА_1 (місце проживання:  АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 9427 грн 80 коп. судового збору.
Стягнути з 55 Управління начальника робіт (місцезнаходження: 29006, м. Хмельницький, вул. Чорновола, 165, ідентифікаційний код в ЄДРПОУ 07665168) на користь держави 2977 грн 20 коп. судового збору.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Повне судове рішення складено 25 січня 2024 року.

Суддя-доповідач                                                        І.В. П`єнта

Судді:                                                                        А.П. Корніюк

       О.І. Талалай