ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 639/1551/23                                        Головуючий суддя І інстанції Рубіжний С. О.
Провадження № 22-ц/818/482/24                                        Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: страхування, з них

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2024 року                                                                м. Харків.
Харківський апеляційний суд у складі суддів судової колегії судової палати у цивільних справах :
головуючого                Яцини В.Б.,
суддів колегії                 Мальованого Ю.М., Тичкової О.Ю.,
розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 06 листопада 2023 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія Арсенал Страхування» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у порядку регресу,
в с т а н о в и в:
У квітні 2023 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал Страхування» звернулось з позовом до відповідача ОСОБА_1 , в якому просило суд у порядку регресу стягнути з відповідача суму сплаченого потерпілій особі страхового відшкодування в розмірі 17 430,71 грн. та – відшкодувати сплачений судовий збір у розмірі 2684,00 грн. 
Позовна заява мотивована тим, що 25.01.2019 року о 18 год. 30 хв. водій ОСОБА_1 в м. Полтава, по вул. Котляревського, 21 керуючи транспортним засобом «ГАЗ», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись заднім ходом не впевнився, що це буде безпечно, внаслідок чого стався наїзд на транспортний засіб «MAZDA» д.н.з. НОМЕР_2 , після чого залишив місце ДТП. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. 
Постановою Жовтневого районного суду м. Харкова від 04.04.2019 року по справі №639/1560/19 ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. 
Цивільно-правова відповідальність на момент дорожньо-транспортної пригоди власника автомобіля «ГАЗ», д.н.з. НОМЕР_1 була застрахована в ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ/6555391. 
Згідно з умовами Полісу №АМ/6555391, на підставі страхового акту №109.00688519-1 від 14 червня 2013 року, заяви про страхове відшкодування та зібраних документів, розмір виплати за пошкоджений транспортний засіб «MAZDA» д.н.з. НОМЕР_2 , складє 17 430,71 грн. які позивач сплатив на користь власника «MAZDA» д.н.з. НОМЕР_2 .
ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» здійснило виплату суми страхового відшкодування на користь власника автомобіля «MAZDA» д.н.з. НОМЕР_2 , в розмірі 17 430,71 грн.
Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 06 листопада 2023 було задоволено позовні вимоги.
Стягнуто в порядку регресу з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 17 430 грн 71 коп.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» судовий збір в розмірі 2684 грн 00 коп.
Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 в апеляційній скарзі посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить рішення скасувати у задоволенні позову відмовити.
  Вказав, що наїзду на автомобіль «MAZDA» д.н.з.  НОМЕР_2  не здійснював, оскільки даний автомобіль стояв на дорозі та перешкоджав руху, був вимушений об`їхати його узбіччям. Через деякий час, до нього приїхали ППС та звинуватили в ДТП, обстежили авто і ніяких слідів не знайшли. Проте поліцейські примусили погодитись та запевнили що це авто належить дружині начальника ППС, і він погодився на їх прохання. Штраф за постановою суду у розмірі 340 грн він сплатив.
У відзиві на апеляційну скаргу представника ПрАТ «СК «Арсенал Страхування»» просить рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 06.11.2023 року залишити без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення. 
Вважає, що скарга необґрунтованою, усі заперечення відповідача зводяться виключно до переоцінки доказів та не спростовують висновків суду першої інстанції. Натомість рішення суду є законним та обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, яке суд ухвалив, дослідивши всі докази по справі, надавши їм належну правову оцінку. 
Зазначив, що факт вчинення ОСОБА_1 ДТП та його вина в цьому підтверджується постановою Жовтневого районного суду м. Харкова від 04.04.2019 по справі № 639/1560/19, яка відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України має преюдиціальне значення по цій справі.

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, лише якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Відповідно до ст. 368 ЦПК України суд апеляційної інстанції розглянув справу за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими для апеляційного провадження, з повідомленням учасників справи.
Колегія суддів, відповідно до ст.ст. 367, 368 ЦПК України вислухала доповідь суддю-доповідача, пояснення усіх учасників справи, перевірила законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги і вважає, що скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
У статті 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Вказаним вимогам рішення суду першої інстанції відповідає.
Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що після виплати потерпілій особі у ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» виникло право зворотної вимоги до відповідача. 
Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції.
Судовим розглядом встановлено, що  25 січня 2019 року о 18-30 год. водій ОСОБА_1 в м. Полтава, по вул. Котляревського, 21 керуючи транспортним засобом «ГАЗ», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись заднім ходом не впевнився, що це буде безпечно, внаслідок чого стався наїзд на автомобіль «MAZDA» д.н.з. НОМЕР_2 , від чого автомобілі отримали механічні ушкодження, чим завдано матеріальних збитків, після чого залишив місце ДТП Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 10.9, 2.10 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 124, ст. 122-4 КУпАП.
Постановою Жовтневого районного суду м. Харкова від 04.04.2019 року по справі №639/1560/19 ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративних правопорушеннь, передбачень ст. 124 та ст. 122-4 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 340 грн. (а.с. 7).
На день скоєння ДТП автомобіль «ГАЗ», державний номерний знак НОМЕР_1 , був застрахований у позивача, що підтверджується полісом № АМ/6555391, ліміт за шкоду майну 100 000, 00 грн. (а.с. 6).
Автомобіль «MAZDA» д.н.з. НОМЕР_2 , на праві власності належить ОСОБА_2 , про що свідчить свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 11).
06.05.2019 MAZDA» д.н.з. НОМЕР_2 , звернулась до позивача з заявою про подію та на виплату за договором ОСЦВВНТЗ (а.с. 10).
Заява була розглянута на підставі протоколу огляду колісного транспортного засобу №11486 від 17.05.2019, звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу вих. №11486 від 12.06.2019 від 17052.2021; ремонтної калькуляції № 11486 від 12.06.2019, з якої вбачається, що сума страхового відшкодування становить 19 430, 71 грн.; страхового акту № 109.00688519-1 від 14.06.2019 на суму 17 430,71 грн. (а.с. 19, 12-18, 20-22, 26).
Позивач, відповідно до умов полісу № АМ-6555391 від 13.09.2018 здійснив виплату страхового відшкодування власнику пошкодженого автомобіля «MAZDA» д.н.з.  НОМЕР_2 у сумі 17 430,71 коп., що підтверджується платіжними дорученнями № 34105578 від 18.06.2019 (а.с. 29).
Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Тому колегія суддів відхиляє доводи скарги про непричетність відповідача до скоєння ДТП, вина відповідача у скоєнні ДТП при вищевказаних обставинах встановлена вказаною постановою суду першої інстанції, яка є чинною та має преюдиціальне значення по справі.
Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються нормами ЦК України та Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
Приписами ст. 993 ЦК України передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Згідно з ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності відшкодовує оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті ДТП майну третьої особи.
Відповідно до підпункту «в» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Страховик після виплати страхового відшкодування має право регресного позову до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником)
Судом на підставі наявних у справі доказів, які відповідачем не спростовані, встановлено, що після настання страхового випадку позивач виплатив власнику пошкодженого автомобіля страхове відшкодування в розмірі 17 430,71 грн, а тому відповідно до положень статей 993, 1191 ЦК України та ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивач має право на відшкодування суми в розмірі 17 430,711 грн. за полісом № АМ/6555391 від 13.09.2018 у межах понесених фактичних витрат та у межах ліміту страхового відшкодування в порядку регресу з відповідача, який згідно з постановою Жовтневого районного суду м. Харкова від 04.04.2019 визнаний винним у вчинені адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст.122-4 КУпАП. Постановою суду встановлено, що ОСОБА_1 залишив місце ДТП, що в силу вимог Закону є підставою для звернення з регрес ним позовом.
Тому судова колегія погоджується з висновками суду. 
Докази та обставини, на які посилається ОСОБА_1 в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції і при їх дослідженні та встановленні судом обставин справи були дотримані норми матеріального і процесуального права.
Колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції відповідно до ст. 89 ЦПК України дав правильну правову оцінку наявним доказам у справі.
З огляду на зазначене, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про неправильне застосування норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
Вирішуючи спір, який виник між сторонами справи, суд першої інстанції правильно визначився з  характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив обставини справи та наявні у справі докази, надав їм належну оцінку, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права, що відповідно до статті 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду - без змін.
Оскільки апеляційну скаргу залишено без задоволення, підстав для перерозподілу судового збору за перегляд справи апеляційним судом не вбачається.
Керуючись ст.ст.367, 368,  ст.374, ст.375, ст.ст.381 – 384, 389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення  Жовтневого районного суду м. Харкова від 06 листопада 2023 року- залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною, касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.
Повний текст постанови складено 19 березня 2024 року.

Головуючий                                                                В.Б. Яцина.

Судді колегії                                                                Ю.М.Мальований.

                                                                               О.Ю.Тичкова.