УХВАЛА
 
24 січня 2024 року
м. Київ
 
справа № 718/1291/23
провадження № 61-17233ск23
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Русинчука М. М. (суддя-доповідач), Гудими Д. А., Краснощокова Є. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Кіцманського районного суду Чернівецької області від 25 серпня 2023 року та постанову Чернівецького апеляційного суду від 31 жовтня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та стягнення грошової компенсації,
ВСТАНОВИВ:
У квітні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та стягнення грошової компенсації. 
Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 25 серпня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та стягнення грошової компенсації залишено без розгляду.
Здійснено розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу та стягнуто з  ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 70 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. 
Не погоджуючись з цим судовим рішенням,адвокат позивача подала апеляційну скаргу, в якій просила ухвалу Кіцманського районного суду Чернівецької області від 25 серпня 2023 року в частині стягнення з нього витрат на правову допомогу скасувати. Ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні заяви про стягнення витрат на правову допомогу.
Постановою Чернівецького апеляційного суду від 31 жовтня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Максимчук Я. Д. залишено без задоволення. Ухвалу Кіцманського районного суду Чернівецької області від 25  серпня 2023 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрат на професійну правничу допомогу залишено без змін.
01 грудня 2023 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу Кіцманського районного суду Чернівецької області від 25 серпня 2023 року та постанову Чернівецького апеляційного суду від 31 жовтня 2023 року в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу, посилаючись на порушення норм процесуального права.
Відповідно до частини першої статті 406 ЦПК України ухвали судів першої та апеляційної інстанцій можуть бути оскаржені в касаційному порядку у випадках, передбачених пунктами 2, 3 частини першої статті 389 цього Кодексу. 
У пункті 2 частини першої статті 389 ЦПК України встановлено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.
Оскарження ухвали суду першої інстанції щодо визначення розміру судових витрат передбачено пунктом 13 частини першої статті 353 ЦПК України.
Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).
В ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 28 червня 2022 року у справі № 477/1315/20 (провадження № 14-183цс21) вказано, що «ухвала суду першої інстанції стосовно компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи (зокрема витрат на професійну правничу допомогу), внаслідок необґрунтованих дій позивача є ухвалою щодо визначення розміру судових витрат. Велика Палата Верховного Суду зауважує, що оскільки ухвала суду першої інстанції щодо визначення розміру судових витрат не належить до переліку ухвал, визначених у пункті 2 частини першої статті 389 ЦПК України, таку ухвалу не можна оскаржити у касаційному порядку. А тому не можна оскаржити у цьому порядку і постанову апеляційного суду про залишення без змін вказаної ухвали суду першої інстанції. Отже, касаційне провадження за касаційною скаргою відповідачки слід закрити».
Отже, зміст пункту 13 частини першої статті 353 та частини першої статті 389 ЦПК України, яка є спеціальною нормою процесуального права та регламентує право касаційного оскарження судових рішень, свідчить про те, що оскарження ухвал суду першої інстанції щодо визначення розміру судових витрат, після їх перегляду в апеляційному суді, у касаційному порядку не передбачено. Постанова апеляційного суду, ухвалена за наслідками апеляційного перегляду ухвали місцевого суду, також не може бути предметом перегляду у касаційному порядку.
Аналогічний висновок викладений в ухвалах Верховного Суду від 20 березня 2023  року у справі № 733/325/22, від 10 серпня 2023 року у справі № 524/9164/16- ц.
Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими, ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).
Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Оскільки касаційну скаргу подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню, тому у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.
Керуючись статтями 260, 389, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на ухвалу Кіцманського районного суду Чернівецької області від 25 серпня 2023 року та постанову Чернівецького апеляційного суду від 31 жовтня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та стягнення грошової компенсації.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Судді                                                                                                            М. М. Русинчук
                                                                                                                        Д. А. Гудима 
                                                                                                                        Є. В. Краснощоков