ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1387/24 Справа № 203/6682/23 	  	Суддя у 1-й інстанції - Казак С.Ю. Суддя у 2-й інстанції - Гапонов А. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2024 року                                                                м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді Гапонова А.В.
суддів Новікової Г.В., Никифоряка Л.П.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби про відшкодування шкоди, 
- за апеляційною скаргою ОСОБА_1 
на ухвалу Кіровського районного суду м Дніпропетровська від 10 листопада 2023 року, -
ВСТАНОВИВ:

       ІСТОРІЯ СПРАВИ 
08.11.2023 року до Кіровського районного суду м Дніпропетровська надійшов позов ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби про відшкодування шкоди.

       КОРОТКИЙ ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ
Ухвалою Кіровського районного суду м Дніпропетровська від 10 листопада 2023 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби, про відшкодування шкоди передано на розгляд за підсудністю до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області.

       КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ
       24.11.2023 року до апеляційного суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 , в якій ставиться питання про скасування ухвали Кіровського районного суду м Дніпропетровська від 10 листопада 2023 року та направлення справи для продовження розгляду. 
В обґрунтуванні апеляційної скарги зазначено, що суд першої інстанції не врахував позицію Великої Палати Верховного Суду в постанові від 20.09.2018 року у справі № 686/23731/41, з якої вбачається, що саме суд, який ухвалив виправдувальний вирок, визнає розмір заробітку та інших грошових доходів, які громадянин втратив унаслідок незаконних дій та які підлягають стягненню на його користь. А з матеріалів справи вбачається, що кримінальна справа відносно апелянта розглядалась Кіровським районним суду м Дніпропетровська, тож на його думку й цивільна справа повинна бути розглянута тим самими судом.

АРГУМЕНТИ ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
Відзиву на апеляційну скаргу в порядку ст.360 ЦПК України не надходило. 

       ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
       Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
              Частиною 4 статті 19 ЦПК України передбачено, що спрощене провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.
Відповідно до ч.1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи у порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Відповідно до ч. 3 цієї статті розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст. 369 ЦПК України  апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Зважаючи на те, що апеляційні скарги на ухвали про передачу справи до іншого суду, розглядаються без повідомлення сторін, учасники справи у судове засідання не запрошувались. 

            Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до ч.4 ст.367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. 

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги в межах апеляційного оскарження, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що предметом позову ОСОБА_1 є вимоги про відшкодування шкоди, зазначеної у п.п.1,3,4 ст.3 Закону №266/94-В, а саме: заробітку та інших грошових доходів, які він втратив внаслідок незаконних дій з боку правоохоронних та судових органів; судових та інших витрат, сплачених ним під час всього кримінального провадження ; сум, сплачених ним у зв`язку з наданням йому юридичної допомоги.
При цьому, розмір передбаченої п.1 ст.3 Закону №266/94-В шкоди у вигляді втраченого заробітку, позивачем розраховано за 12 місяців, з дня повідомлення про підозру до дня набрання законної сили виправдувальним вироком, що включає в себе період, коли ОСОБА_1 не відсторонявся від посади та не перебував під вартою.
Таким чином, позовні вимоги в цій частині стосуються відшкодування шкоди, в розмірі, що перевищує мінімальний гарантований розмір, встановлений ч.1 ст.4 Закону №266/94-В, в зв`язку із чим вказана позовна заява має розглядатись саме в порядку позовного провадження, з дотримання порядку, встановленого ЦПК України.
Згідно ст.12 Закону №266/94-В встановлено, що розмір відшкодовуваної шкоди, зазначеної в пунктах 1,3,4 статті 3 цього Закону, залежно від того, який орган провадив слідчі (розшукові) дії чи розглядав справу, у місячний термін з дня звернення громадянина визначають відповідні органи, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратура і суд, про що виносять постанову (ухвалу). Якщо кримінальне провадження закрито судом при розгляді кримінальної справи в апеляційному або касаційному порядку, зазначені дії провадить суд, що розглядав справу у першій інстанції.
У разі незгоди з винесеною постановою (ухвалою) про відшкодування шкоди громадянин відповідно до положень цивільного процесуального законодавства може оскаржити постанову до суду, а ухвалу суду - до суду вищої інстанції в апеляційному порядку.
Вказана норма визначає виключно порядок визначення розміру відшкодовуваної шкоди органами, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратурою або судом за зверненням громадянина в рамках того ж кримінального провадження за наявності підстав, визначених Законом. Разом з тим,  ця  норма не є процесуальною, яка визначає підсудність цивільної справи у разі звернення до суду з позовом про відшкодування шкоди завданої незаконними органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду у загальному порядку.
Процесуальні питання визначення підсудності цивільних справ врегульовано ст.ст.26-32 ЦПК України.
Відповідно до ч.2 ст.27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.
За правилами альтернативної підсудності, встановленими ч.4 ст.28 ЦПК України, Позови, пов`язані з відшкодуванням шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.
Місцем зареєстрованого проживання позивача згідно позовної заяви зазначено адресу: АДРЕСА_1 . Місцезнаходженням відповідача є адреса: м. Київ, вул. Бастіонна,6. 
З урахуванням вищенаведеного, оскільки позивачем заявлено вимоги про відшкодування шкоди, завданої правоохоронним органами, розташованими на території Дніпропетровської області, місцем проживання позивача також є територія Дніпропетровської області, справу, як не підсудну Кіровському районному суду м. Дніпропетровська, відповідно до ч.4 ст.28, п.1 ч.1, ч.3 ст.31 ЦПК України слід передати на розгляд за підсудністю за зареєстрованим місцем проживання позивача до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області.

З такими висновками погоджується й колегія суддів апеляційного суду, оскільки наведені висновки ґрунтуються на вимогах процесуального законодавства.

Доводи апеляційної скарги в тому числі й наведена у апеляційній скарзі практика Верховного Суду на правильність висновків суду першої інстанції не впливає.

При таких обставинах апеляційна скарга задоволенню не підлягає. 

       ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ
Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
       Згідно з ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
       Ухвалене судом рішення відповідає вимогам ст. 263 ЦПК України, підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги не вбачається.

        Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

       Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
       Ухвалу Кіровського районного суду м Дніпропетровська від 10 листопада 2023 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 ст. 389 ЦПК України.

       Судді: