ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
31 січня 2024 року
м. Київ
 
справа № 581/95/21
провадження № 61-7749св23
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Синельникова Є. В.,
суддів: Білоконь. О. В., Осіяна О. М. (суддя-доповідач), Сакари Н. Ю., Шиповича В. В.,
 
учасники справи:
позивач - фермерське господарство «Віконт»;
відповідачі: Головне управління Держгеокадастру у Сумській області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ; 
треті особи: Липоводолинська селищна рада Роменського району Сумської області, товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Прайм»;
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційні скарги Головного управління Держгеокадастру у Сумській області та представника Якименко Світлани Анатоліївни, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 - адвоката Воронець Наталії Богданівни на постанову Сумського апеляційного суду від 04 травня 2023 року у складі колегії суддів: Ткачук С. С., Кононенко О. Ю., Криворотенка В. І., 
 
ВСТАНОВИВ:
 
1.   Описова частина 
 
Короткий зміст позовних вимог
 
У лютому 2021 року фермерське господарство «Віконт» (далі - ФГ «Віконт») звернулося до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області (далі - ГУ Держгеокадастру у Сумській області), ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , треті особи: Липоводолинська селищна рада Роменського району Сумської області (далі - товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Прайм» (далі - Липоводолинська селищна рада), ТОВ «Агрофірма Прайм»), про визнання наказів недійсними.
 
Позовна заява ФГ «Віконт» мотивована тим, що рішенням Липоводолинської селищної ради від 04 вересня 1992 року № 12 ОСОБА_14 виділено землю для ведення селянського (фермерського) господарства із земель запасу в районі села Шатравино площею 34 га. 
 
На підставі цього рішення було виготовлено технічний звіт по встановленню на місцевості зовнішніх меж та виготовленню державного акта на право приватної власності на землю селянського (фермерського) господарства громадянина ОСОБА_14 . Згідно з актом про встановлення в натурі меж земельної ділянки від 11 жовтня 1992 року, проведено відведення в натурі земельної ділянки ОСОБА_14 для ведення селянського (фермерського) господарства із земель запасу на території Липоводолинської селищної ради загальною площею 34 га, у тому числі: в приватну власність 2 га, із них ріллі - 1 га, та в тимчасове довгострокове користування 32 га, із них ріллі - 25 га, сіножатей - 7 га. 
 
22 жовтня 1992 року між Липоводолинською селищною радою та ОСОБА_14 укладено договір на право тимчасового користування землею, згідно з яким ОСОБА_14 отримав у тимчасове користування земельну ділянку загальною площею 32 га, в тому числі: ріллі - 25 га; сіножатей - 7 га. Земельна ділянка надана на умовах тимчасового дострокового користування (на умовах оренди) строком на 49 років для вирощування сільськогосподарських культур. Плата за землю вноситься землекористувачем щорічно у вигляді земельного податку. Землекористувач звільняється частково або повністю від плати за землю на три роки з моменту підписання. Договір набирає чинності з моменту його реєстрації. Договір зареєстровано в книзі записів договорів на право тимчасового користування землею 22 жовтня 1992 року за № 1. 
 
Крім цього, на підставі рішення Липоводолинської селищної ради від 04 вересня 1992 року ОСОБА_14 було видано державний акт на право приватної власності на землю, згідно якого йому надається у приватну власність 2 га землі для ведення селянського (фермерського) господарства в межах згідно з планом землеволодіння. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право довічного успадкованого володіння землею. 
 
Рішенням Липоводолинської селищної ради від 09 червня 1996 року дозволено перевести із тимчасового довгострокового користування (на умовах оренди) в постійне користування земельну ділянку площею 32 га, якою користується фермер ОСОБА_14 з 1992 року. 
 
06 березня 1998 року зареєстровано ФГ «Віконт», головою якого був ОСОБА_14 , а з 26 січня 2004 року членами якого є ОСОБА_15 та ОСОБА_16 . 
 
Розпорядженням голови Липоводолинської районної державної адміністрації від 14 квітня 2004 року № 131 надано голові та членам ФГ «Віконт» ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 дозвіл на складання технічної документації по виділенню земельних ділянок в розмірі земельних часток (паїв) у приватну власність за рахунок земель постійного користування зазначеного фермерського господарства по Липоводолинській селищній раді для ведення селянських (фермерських) господарств. 
 
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_14 помер, головою ФГ «Віконт» стала ОСОБА_15 . 
 
Рішенням загальних зборів членів ФГ «Віконт» від 29 грудня 2017 року № 1 затверджено нову редакцію статуту ФГ «Віконт», згідно з якою його членами є ОСОБА_15 та ОСОБА_17 , а головою - ОСОБА_15 . Земельна ділянка, виділена ОСОБА_14 для ведення селянського (фермерського) господарства, використовувалась останнім у господарській діяльності спочатку як фермером, а з часу реєстрації ФГ «Віконт» використовувалась вказаним фермерським господарством, де головою та засновником був ОСОБА_14 , а на даний час головою якого є ОСОБА_15 . 
 
У серпні 2020 року ФГ «Віконт», звернувшись до ГУ Держгеокадастру у Сумській області із заявою про надання згоди на відновлення меж земельної ділянки площею 32 га із цільовим призначенням для ведення селянського (фермерського) господарства, розташованої за межами населених пунктів на території Липоводолинської селищної ради, яка перебувала у користуванні господарства на підставі договору на право тимчасового користування землею (у тому числі на умовах оренди), укладеного 22 жовтня 1992 року між Липоводолинською селищною радою та ОСОБА_14 , але отримало відмову, оскільки бажана земельна ділянка знаходиться в приватній власності. 
 
Із наданих ГУ Держгеокадастру у Сумській області наказів стало відомо, що на земельну ділянку, що була передана в оренду ОСОБА_14 для ведення селянського (фермерського) господарства та яка перебуває у користуванні створеного ним ФГ «Віконт», ГУ Держгеокадастру у Сумській області видано накази про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність, згідно яких затверджені проекти землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства у власність за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності (рілля) на території Липоводолинської селищної ради, та надано у власність 13 особам земельні ділянки площею 2 га кожна за межами населених пунктів на території Липоводолинської селищної ради. 
 
Згідно записів в державному реєстрі прав всі передані у власність відповідачів земельні ділянки перебувають в оренді ТОВ «Агрофірма Прайм». Однак передача у власність громадян земельних ділянок, якими тривалий час користується ФГ «Віконт», відбулася з порушенням вимог земельного законодавства України, порушенням права фермерського господарства стосовно користування земельною ділянкою. Після укладення громадянином договору оренди земельної ділянки державної або комунальної форми власності для ведення фермерського господарства та створення цим громадянином фермерського господарства, права та обов`язки орендаря такої земельної ділянки за договором оренди землі переходять від громадянина до фермерського господарства з дня проведення його державної реєстрації. Відповідач, видаючи оспорювані накази, діяв всупереч вимогам статті 141 Земельного кодексу України (далі - ЗК України), розпорядженню Кабінету Міністрів України від 31 січня 2018 року № 60-р щодо необхідності погоджувати з територіальними громадами передачу земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності.
 
Враховуючи викладене, ФГ «Віконт» просило визнати недійсними 13 наказів ГУ Держгеокадастру у Сумській області, виданих у 2019 році, про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок відповідачам - фізичним особам у власність для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності (рілля) на території Липоводолинської селищної ради та надання відповідачам у власність земельних ділянок площею по 2 га із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства, розташованих за межами населених пунктів на території Липоводолинської селищної ради.
 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції 
 
Рішенням Липоводолинського районного суду Сумської області від 02 лютого 2023 року у складі судді Кузьмінського О. В. у задоволенні позову ФГ «Віконт» відмовлено.
 
Рішення місцевого суду мотивоване тим, що після укладення 22 жовтня 1992 року між Липоводолинською селищною радою та ОСОБА_14 договору на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) не було проведено його обов`язкової реєстрації, у зв`язку з чим договір не набрав чинності, а ОСОБА_14 не набув прав та обов`язків орендаря земельної ділянки площею 32 га. 
 
Крім того, вказаний договір укладено строком на 49 років, хоча положеннями чинного на той час законодавства передбачена можливість укладення такого договору на максимальний строк 25 років. 
 
Також суду не надано доказів виготовлення проекту відведення земельної ділянки, його погодження із власником землі та іншими контролюючими органами, що було також передбачено положеннями чинного на той час законодавства як обов`язковий етап процедури отримання земельної ділянки в користування. 
 
Отже, ОСОБА_14 не набув права постійного користування земельною ділянкою площею 32 га, оскільки не скористався наданим правом, не здійснив процедури його набуття (подання відповідного клопотання, виготовлення та погодження проекту відведення земельної ділянки, встановлення меж земельної ділянки на місцевості) та не отримав правовстановлюючого документа - державного акта на право постійного користування земельною ділянкою, а відтак до ФГ «Віконт» у зв`язку з цим не могли перейти права та обов`язки орендаря за договором оренди.
 
Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції 
 
Постановою Сумського апеляційного суду від 04 травня 2023 року апеляційну скаргу ФГ «Віконт» задоволено частково. Рішення Липоводолинського районного суду Сумської області від 02 лютого 2023 року скасовано й ухвалено нове судове рішення. Визнано незаконним та скасовано наказ ГУ Держгеокадастру в Сумській області від 30 жовтня 2019 року № 18-14751/16-19-СГ про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_9 для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності (рілля), розташованої на території Липоводолинської селищної ради та надання ОСОБА_9 у власність земельної ділянки площею 2 га, кадастровий номер 5923255100:02:003:0424, із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства, розташовану за межами населених пунктів на території Липоводолинської селищної ради. Визнано незаконним та скасовано наказ ГУ Держгеокадастру в Сумській області від 30 жовтня 2019 року                              № 18-14738/16-19-СГ про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_13 для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності (рілля), розташованої на території Липоводолинської селищної ради та надання ОСОБА_13 у власність земельної ділянки площею 2 га, кадастровий номер 5923255100:02:003:0425, із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства, розташованої за межами населених пунктів на території Липоводолинської селищної ради. Визнано незаконним та скасовано наказ ГУ Держгеокадастру в Сумській області від 30 жовтня 2019 року № 18-14760/16-19-СГ про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_12 для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності (рілля), розташованої на території Липоводолинської селищної ради та надання ОСОБА_12 у власність земельної ділянки площею 2 га, кадастровий номер 5923255100:02:003:0426, із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства, розташовану за межами населених пунктів на території Липоводолинської селищної ради. Визнано незаконним та скасовано наказ ГУ Держгеокадастру в Сумській області від 30 жовтня 2019 року № 18-14747/16-19-СГ про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_11 для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності (рілля), розташованої на території Липоводолинської селищної ради та надання ОСОБА_11 у власність земельної ділянки площею 2 га, кадастровий номер 5923255100:02:003:0427, із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства, розташовану за межами населених пунктів на території Липоводолинської селищної ради. Визнано незаконним та скасовано наказ ГУ Держгеокадастру в Сумській області від 30 жовтня 2019 року №18-14761/16-19-СГ про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_10 для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності (рілля), розташованої на території Липоводолинської селищної ради та надання ОСОБА_10 у власність земельної ділянки площею 2 га, кадастровий номер 5923255100:02:003:0428, із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства, розташовану за межами населених пунктів на території Липоводолинської селищної ради. Визнано незаконним та скасовано наказ ГУ Держгеокадастру в Сумській області від 21 листопада 2019 року                           № 18-17412/16-19-СГ про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_4 для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності (рілля), розташованої на території Липоводолинської селищної ради та надання ОСОБА_4 у власність земельної ділянки площею 2 га, кадастровий номер 5923255100:02:003:0429, із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства, розташовану за межами населених пунктів на території Липоводолинської селищної ради. Визнано незаконним та скасовано наказ ГУ Держгеокадастру в Сумській області від 21 листопада 2019 року № 18-17410/16-19-СГ про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_6 для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності (рілля), розташованої на території Липоводолинської селищної ради та надання ОСОБА_6 у власність земельної ділянки площею 2 га, кадастровий номер 5923255100:02:003:0430, із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства, розташовану за межами населених пунктів на території Липоводолинської селищної ради. Визнано незаконним та скасовано наказ ГУ Держгеокадастру в Сумській області від 21 листопада 2019 року № 18-17418/16-19-СГ про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_2 для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності (рілля), розташованої на території Липоводолинської селищної ради та надання ОСОБА_2 у власність земельної ділянки площею 2 га, кадастровий номер 5923255100:02:003:0431, із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства, розташовану за межами населених пунктів на території Липоводолинської селищної ради. Визнано незаконним та скасовано наказ ГУ Держгеокадастру в Сумській області від 21 листопада 2019 року                      № 18-17429/16-19-СГ про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_7 для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності (рілля), розташованої на території Липоводолинської селищної ради та надання ОСОБА_7 у власність земельної ділянки площею 2 га, кадастровий номер 5923255100:02:003:0432, із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства, розташовану за межами населених пунктів на території Липоводолинської селищної ради. Визнано незаконним та скасовано наказ ГУ Держгеокадастру в Сумській області від 21 листопада 2019 року № 18-17461/16-19-СГ про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_3 для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності (рілля), розташованої на території Липоводолинської селищної ради та надання ОСОБА_3 у власність земельної ділянки площею 2 га, кадастровий номер 5923255100:02:003:0433, із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства, розташовану за межами населених пунктів на території Липоводолинської селищної ради. Визнано незаконним та скасовано наказ ГУ Держгеокадастру в Сумській області від 21 листопада 2019 року № 18-17408/16-19-СГ про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності (рілля), розташованої на території Липоводолинської селищної ради та надання ОСОБА_1 у власність земельної ділянки площею 2 га, кадастровий номер 5923255100:02:003:0434, із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства, розташовану за межами населених пунктів на території Липоводолинської селищної ради. Визнано незаконним та скасовано наказ ГУ Держгеокадастру в Сумській області від 22 листопада 2019 року №18-17700/16-19-СГ про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_8 для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності (рілля), розташованої на території Липоводолинської селищної ради та надання ОСОБА_8 у власність земельної ділянки площею 2 га, кадастровий номер 5923255100:02:003:0435, із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства, розташовану за межами населених пунктів на території Липоводолинської селищної ради. Визнано незаконним та скасовано наказ ГУ Держгеокадастру в Сумській області від 09 січня 2020 року №18-806/16-20-СГ про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_5 для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності (рілля), розташованої на території Липоводолинської селищної ради та надання ОСОБА_5 у власність земельної ділянки площею 2 га, кадастровий номер 5923255100:02:003:0440, із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства, розташовану за межами населених пунктів на території Липоводолинської селищної ради. Вирішено питання розподілу судових витрат.
 
Судове рішення апеляційного суду мотивоване тим, що з оригіналу договору на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах договору оренди) від 22 жовтня 1992 року укладеного між Липоводолинською селищною радою та ОСОБА_14 , вбачається, що цей договір було зареєстровано Липоводолинською селищною радою в книзі записів договорів на право тимчасового користування землею 22 жовтня 1992 року за № 1. В подальшому він виконувався як селищною радою так і ОСОБА_14 , зокрема ОСОБА_14 використовував надану йому земельну ділянку у своєму господарстві та сплачував за її використання орендну плату у встановленому розмірі, натомість селищною радою було надано в користування ОСОБА_14 спірну земельну ділянку та здійснювалося отримання від нього орендної плати. Жодних заперечень відносно дійсності укладеного договору між сторонами договору Липоводолинською селищною радою як стороною договору висловлено не було. Більше того, про правомірність використання ОСОБА_14 спірної земельної ділянки свідчить рішення Липоводолинської районної ради від 09 червня 1995 року, яким було дозволено перевести із тимчасового довгострокового користування (на умовах оренди) в постійне користування зазначену спірну земельну ділянку площею 32 га, якою фермер ОСОБА_14 користувався з 1992 року, проте не використав свого права та не отримав відповідного правовстановлюючого документа - державного акта на право постійного користування земельною ділянкою.
 
Висновки суду першої інстанції відносно того, що доказом проведення державної реєстрації договору є лише первинні документи - відповідна Книга реєстрації записів договорів (її копія), яка не була надана до суду колегія суддів вважала помилковими, оскільки втрата вказаної книги не є свідченням того, що вищевказаний договір, укладений між Липоводолинською селищною радою та ОСОБА_14 не був зареєстрований у встановленому законом порядку, з огляду на те, що обов`язок по реєстрації вищевказаного договору, відповідно до вимог чинного на той час законодавства лежав саме на селищній раді. Разом з тим, зі змісту самого договору, що скріплено печаткою Липоводолинської селищної ради доводиться факт реєстрації цього договору селищною радою та набрання чинності договору, який в силу статті 204 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) є дійсним.
 
Відповідачі не спростували обставин проведення селищною радою в жовтні 1992 року реєстрації договору на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах договору оренди), оскільки доводи про відсутність реєстраційних документів цього договору гуртуються на припущеннях, які не можуть бути покладені в основу доказування щодо не виникнення у померлого ОСОБА_14 права тимчасового користування, виділеною йому землею для створення фермерського господарства.
 
Також помилковими є висновки суду першої інстанції відносно того, що у ОСОБА_14 не виникло право користування земельною ділянкою, оскільки сторонами не надано доказів виготовлення проекту відведення земельної ділянки, його погодження із власником землі та іншими контролюючими органами, що було також передбачено положеннями чинного на той час законодавства як обов`язковий етап процедури отримання земельної ділянки в користування, з огляду на те, що відповідно до частин тринадцятої, чотирнадцятої статті 19 Земельного кодексу України 1990 року (далі - ЗК України 1990 року) питання розробки проектів відведення земельних ділянок, перенесення їх меж у натуру (на місцевість) і виготовлення документів, що посвідчують право користування землею, належить до компетенції державних та інших землевпорядних організацій, а замовниками виконання вказаних робіт є відповідні місцеві ради народних депутатів, підприємства, установи і організації.
 
Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про те, що з прийняттям Липодолинською селищною радою 04 вересня 1992 року рішення по заяві ОСОБА_14 про виділення землі для ведення селянського (фермерського) господарства та укладення договору на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах договору оренди) від 22 жовтня 1992 року у нього виникло право користування земельною ділянкою, яке за його життя перейшло до створеного фермерського господарства, а створивши таке господарство і використовуючи надану земельну ділянку протягом багатьох років у своїй фермерській діяльності, сплачуючи за це відповідні кошти до місцевого бюджету, мав правомірні очікування відносно того, що протягом дії вказаного договору матиме законне право на використання цієї земельної ділянки у своїй фермерській діяльності незалежно від добросовісності дій державних органів та органів місцевого самоврядування по належному оформленню та веденню відповідної земельної документації та її збереженню, що відповідає принципу правової визначеності, як складової частини принципу верховенства права.
 
З огляду на викладене, хоча ОСОБА_14 за життя і не було використано права на постійне користування земельною ділянкою та не отримано відповідного правовстановлюючого документа - державного акта на право постійного користування земельною ділянкою, однак у останнього зберіглося право тимчасового користування земельною ділянкою протягом 49 років, на підставі договору на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах договору оренди) від 22 жовтня 1992 року, який є чинним, виконується сторонами та не оспорений ними.
 
З висновку експерта Таранець В. М. Сумського відділення Національного наукового центру «Інститут судових експертиз імені заслуженого професора М. С. Бокаріуса» від 20 грудня 2022 року № 2012/4314-4326 вбачається, що надані у власність відповідачам - фізичним особам земельні ділянки повністю або частково збігаються із земельною ділянкою, яка була надана ОСОБА_14 для здійснення фермерського господарства.
 
Наведене свідчить про те, що оскаржувані накази ГУ Держгеокадастру в Сумській області порушують права позивача на користування наданою земельною ділянкою. Оскільки визнання недійсним правового акта індивідуальної дії, який вичерпав свою дію, чинним законодавством не передбачено, тому колегія суддів дійшла до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог позивача шляхом скасування оскаржуваних наказів.
 
Короткий зміст вимог касаційних скарг
 
18 травня 2023 року представник ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 - адвокат Воронець Н. Б. та 13 червня 2023 року ГУ Держгеокадастру у Сумській області подали до Верховного Суду касаційні скарги на постанову Сумського апеляційного суду від 04 травня 2023 року, в яких, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просять скасувати оскаржуване судове рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції.
 
Касаційні скарги подані на підставі пункту 1 частини другої статті 389, пункту 1 частини третьої статті 411 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) та обґрунтовані тим, що суд апеляційної інстанції не врахував правових висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених в постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2019 року у справі № 669/930/16 та в постановах Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року у справі № 376/2038/17, від 20 березня 2019 року у справі № 587/260/17, а також - не дослідив зібрані у справі докази.
 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції 
 
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 09 червня 2023 року відкрито касаційне провадження в цій справі за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 - адвокат Воронець Н. Б. на постанову Сумського апеляційного суду від 04 травня 2023 року, витребувано цивільну справу № 581/95/21 з Липоводолинського районного суду Сумської області.
 
26 червня 2023 року справа № 581/95/21 надійшла до Верховного Суду.
 
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 серпня 2023 року відкрито касаційне провадження в цій справі за касаційною скаргою ГУ Держгеокадастру у Сумській області на постанову Сумського апеляційного суду від 04 травня 2023 року.
 
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 січня 2024 року справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. 
 
Аргументи учасників справи
 
Доводи осіб, які подали касаційні скарги 
 
Касаційна скарга представника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 - адвоката Воронець Н. Б. мотивована тим, що апеляційний суд не звернув увагу на те, що за умови відсутності Книги записів на земельну ділянку, наявність самого лише реєстраційного напису на договорі оренди землі не може свідчити про державну реєстрацію цього договору в установленому на той час порядку. Тобто реєстраційний напис на договорі оренди земельної ділянки є похідним від запису у Книзі записів на земельну ділянку. 
 
Державний реєстратор не був наділений правом проставити такий напис, поки не зробив відповідний запис у Книзі записів за певним номером. Натомість на підставі договору оренди землі суд апеляційної інстанції встановив, що він був зареєстрований, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис № 041074800223 і вказав, що факт відсутності Книги записів щодо реєстрації цього договору також беззаперечно не свідчить про те, що такий договір не пройшов процедуру державної реєстрації відповідно до діючого на той час порядку.
 
Касаційна скарга ГУ Держгеокадастру у Сумській області мотивована тим, що суд першої інстанції правильно зазначив, що після укладення 22 жовтня 1992 року між Липоводолинською селищною радою та ОСОБА_14 договору на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) не було проведено обов`язкової реєстрації цього договору, що було передбачено положеннями чинного на той час законодавства, у зв`язку з чим договір не набрав чинності, а ОСОБА_14 не набув прав та обов`язків орендаря земельної ділянки площею 32 га. Доказом проведення реєстрації договору є первинні документи - відповідна Книга реєстрації записів договорів (її копія), яка суду не була надана.
 
Єдиним належним і допустимий доказом належності спірної земельної ділянки тій чи іншій особі є наявність правовстановлюючого документа. Однак ОСОБА_14 не здійснив процедури набуття права постійного користування земельною ділянкою, проект відведення земельної ділянки не виготовлявся, державний акт на право постійного користування земельною ділянкою не видавався. Натомість фізичні особи (відповідачі) належним чином здійснили встановлену законодавством процедуру набуття права приватної власності на землю, а саме: отримали дозволи на виготовлення проектів із землеустрою щодо відведення земельних ділянок у приватну власність, замовили та виготовили такі проекти відведення земель, затвердили виготовлені проекти відведення земель, отримали рішення про безоплатну передачу земельних ділянок у приватну власність, зареєстрували свої права приватної власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, отримали відповідні витяги з реєстру про реєстрацію прав власності на нерухоме майно.
 
Оскільки засновник ФГ «Віконт» ОСОБА_14 в установленому законодавством порядку не зареєстрував своє право користування земельною ділянкою площею 32 га, то ця земельна ділянка обліковувалась як вільна, у зв`язку з чим ГУ Держгеокадастру у Сумській області у встановленому законодавством порядку передало її у власність відповідачів - фізичних осіб.
 
Оскільки чим ГУ Держгеокадастру у Сумській області на момент прийняття рішень про надання вказаним громадянам дозволів на розробку проекту землеустрою, затвердження проекту землеустрою та надання земельної ділянки у власність діяло на підставі, в межах повноважень та у спосіб встановлений чинним законодавством, тому правових підстав для скасування оспорюваних наказів не було.
 
Доводи осіб, які подали відзиви на касаційні скарги
 
30 червня 2023 року ГУ Держгеокадастру у Сумській областіподало засобами електронного зв`язку до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу представника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 - адвокат Воронець Н. Б., в якому погодилася з її доводами та просила задовольнити, посилаючись на те, що внаслідок неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права апеляційний суд дійшов помилкового висновку про задоволення апеляційної скарги та скасування рішення Липоводолинського районного суду Сумської області від 02 лютого 2023 року.
 
29 серпня 2023 року представник ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 - адвокат Воронець Н. Б. подала засобами поштового зв`язку до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу ГУ Держгеокадастру у Сумській області, в якому погодилася з її доводами та просила задовольнити, посилаючись на те, що суд першої інстанції при ухваленні судового рішенні правильно визначився з характером спірних правовідносин, надав правову оцінку обставинам справи, внаслідок чого ухвалив законне і обґрунтоване рішення у справі.
 
У вересні 2023 року ФГ «Віконт» подало відзиви на касаційні скарги, в яких просить залишити їх без задоволення, посилаючись на те, що оскаржуване судове рішення апеляційного суду є законними та обґрунтованими, ухваленим відповідно до вимог чинного законодавства України, з урахуванням всіх фактичних обставин справи. Наведені в касаційних скаргах правові висновки суду касаційної інстанцій не підлягають застосуванню до спірних правовідносин, так як їх зроблено за інших фактичних обставин, які не є подібними до обставин цієї справи.
 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
 
Рішенням 20 сесії 21 скликання Липоводолинської селищної Ради народних депутатів Сумської області від 04 вересня 1992 року ОСОБА_14 виділено землю для ведення селянського (фермерського) господарства із земель запасу в районі села Шатравино площею 35 га. В подальшому було виготовлено технічний звіт по встановленню на місцевості зовнішніх меж та виготовленню державного акту на право приватної власності на землю селянського (фермерського) господарства громадянина ОСОБА_14 (т.1 а.с.13-20).
 
На підставі вищевказаного рішення ОСОБА_14 було видано державний акт на право приватної власності на землю розміром 2 га в межах згідно з планом землеволодіння (т.1 а.с.25-27).
 
22 жовтня 1992 року між Липоводолинською селищною радою народних депутатів Липоводолинського району Сумської області та ОСОБА_14 укладено договір на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди). Згідно вказаного договору ОСОБА_14 передано в тимчасове користування земельну ділянку загальною площею 32 га, в тому числі: ріллі 25 га; сіножатей 7 га. Земельна ділянка надана на умовах тимчасового довгострокового користування (на умовах оренди) строком на 49 років для вирощування сільськогосподарських культур. В договорі зазначено про його реєстрацію в книзі записів договорів на право тимчасового користування землею 22 жовтня 1992 року за № 1, який засвідчений гербовою печаткою даної селищної ради.(т.1 а.с.21-23).
 
Під час розгляду справи Липодолинська селищна рада визнала факт реєстрації цього договору про тимчасове користування землею ОСОБА_14 .
 
Тому апеляційний суд виходив з того, що право ОСОБА_14 тимчасового користування земельною ділянкою площею 32 га (ріллі - 25 га, сіножатей - 7 га) строком на 49 років для вирощування сільськогосподарських культур доведено.
 
Рішенням 5 сесії 22 скликання Липоводолинської районної Ради народних депутатів від 09 червня 1995 року дозволено перевести із тимчасового довгострокового користування (на умовах оренди) в постійне користування земельну ділянку площею 32 га, якою користується фермер ОСОБА_14 з 1992 року (т.1 а.с.24).
 
06 березня 1998 року зареєстровано ФГ «Віконт», головою якого був ОСОБА_14 26 січня 2004 року зареєстровані зміни до установчих документів ФГ «Віконт», згідно яких його членами є ОСОБА_15 та ОСОБА_16 (т.1 а.с.28-34).
 
Розпорядження голови Липоводолинської районної державної адміністрації від 14 квітня 2004 року № 131 надано голові та членам ФГ «Віконт» ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 дозвіл на складання технічної документації по виділенню земельних ділянок в розмірі земельних часток (паїв) у приватну власність за рахунок земель постійного користування зазначеного фермерського господарства по Липоводолинській селищній раді для ведення селянських (фермерських) господарств (т.1 а.с.35).
 
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_14 помер (т.1 а.с.36).
 
Рішенням власника № 1 від 13 травня 2010 року виведено ОСОБА_16 зі складу засновників ФГ «Віконт» (т.1 а.с.37).
 
Рішенням загальних зборів членів ФГ «Віконт» № 1 від 29 грудня 2017 року затверджено нову редакцію Статуту, згідно якої його членами є ОСОБА_15 та ОСОБА_17 , головою - ОСОБА_15 (т.1 а.с.38-47).
 
Наказом ГУ Держгеокадастру в Сумській області від 30 жовтня 2019 року                         № 18-14751/16-19-СГ затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_9 для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності (рілля), розташованої за межами населених пунктів на території Липоводолинської селищної ради та надано ОСОБА_9 у власність земельну ділянку площею 2 га, в тому числі рілля площею 2 га, (кадастровий номер 5923255100:02:003:0424) із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства, розташовану за межами населених пунктів на території Липоводолинської селищної ради. 22 січня 2020 року державним реєстратором Хотінської сільської ради Сумського району Сумської області Прилєпою Л. Ю. зареєстровано право приватної власності ОСОБА_9 на земельну ділянку (т.1 а.с.49, 253).
 
Наказом ГУ Держгеокадастру в Сумській області від 30 жовтня 2019 року                           №18-14738/16-19-СГ затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_13 для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності (рілля), розташованої за межами населених пунктів на території Липоводолинської селищної ради та надано ОСОБА_13 у власність земельну ділянку площею 2 га, в тому числі рілля площею 2 га, (кадастровий номер 5923255100:02:003:0425) із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства, розташовану за межами населених пунктів на території Липоводолинської селищної ради. 22 січня 2020 року державним реєстратором Хотінської сільської ради Сумського району Сумської області Прилєпою Л. Ю. зареєстровано право приватної власності ОСОБА_13 на земельну ділянку (т.1 а.с.50, 257).
 
Наказом ГУ Держгеокадастру в Сумській області від 30 жовтня 2019 року                     № 18-14760/16-19-СГ затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_12 для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності (рілля), розташованої за межами населених пунктів на території Липоводолинської селищної ради та надано ОСОБА_12 у власність земельну ділянку площею 2 га, в тому числі рілля площею 2 га, (кадастровий номер 5923255100:02:003:0426) із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства, розташовану за межами населених пунктів на території Липоводолинської селищної ради. 22 січня 2020 року державним реєстратором Хотінської сільської ради Сумського району Сумської області Прилєпою Л. Ю. зареєстровано право приватної власності ОСОБА_12 на земельну ділянку (т.1 а.с.51, 256).
 
Наказом ГУ Держгеокадастру в Сумській області від 30 жовтня 2019 року                      № 18-14747/16-19-СГ затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_11 для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності (рілля), розташованої за межами населених пунктів на території Липоводолинської селищної ради та надано ОСОБА_11 у власність земельну ділянку площею 2 га, в тому числі рілля площею 2 га, (кадастровий номер 5923255100:02:003:0427) із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства, розташовану за межами населених пунктів на території Липоводолинської селищної ради. 22 січня 2020 року державним реєстратором Хотінської сільської ради Сумського району Сумської області Прилєпою Л. Ю. зареєстровано право приватної власності ОСОБА_11 на земельну ділянку (т.1 а.с.52, 255).
 
Наказом ГУ Держгеокадастру в Сумській області від 30 жовтня 2019 року                        № 18-14761/16-19-СГ затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_10 для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності (рілля), розташованої за межами населених пунктів на території Липоводолинської селищної ради та надано ОСОБА_10 у власність земельну ділянку площею 2 га, в тому числі рілля площею 2 га, (кадастровий номер 5923255100:02:003:0428) із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства, розташовану за межами населених пунктів на території Липоводолинської селищної ради. 22 січня 2020 року державним реєстратором Хотінської сільської ради Сумського району Сумської області Прилєпою Л. Ю. зареєстровано право приватної власності ОСОБА_10 на земельну ділянку (т.1 а.с.53, 254).
 
Наказом ГУ Держгеокадастру в Сумській області від 21 листопада 2019 року                      № 18-17412/16-19-СГ затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_4 для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності (рілля), розташованої за межами населених пунктів на території Липоводолинської селищної ради та надано ОСОБА_4 у власність земельну ділянку площею 2 га, в тому числі рілля площею 2 га, (кадастровий номер 5923255100:02:003:0429) із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства, розташовану за межами населених пунктів на території Липоводолинської селищної ради. 23 січня 2020 року державним реєстратором Хотінської сільської ради Сумського району Сумської області Прилєпою Л. Ю. зареєстровано право приватної власності ОСОБА_4 на земельну ділянку (т.1 а.с.54, 247-248).
 
Наказом ГУ Держгеокадастру в Сумській області від 21 листопада 2019 року                 № 18-17410/16-19-СГ затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_6 для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності (рілля), розташованої за межами населених пунктів на території Липоводолинської селищної ради та надано ОСОБА_6 у власність земельну ділянку площею 2 га, в тому числі рілля площею 2 га, (кадастровий номер 5923255100:02:003:0430) із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства, розташовану за межами населених пунктів на території Липоводолинської селищної ради. 22 січня 2020 року державним реєстратором Хотінської сільської ради Сумського району Сумської області Прилєпою Л. Ю. зареєстровано право приватної власності ОСОБА_6 на земельну ділянку (т.1 а.с.55, 250).
 
Наказом ГУ Держгеокадастру в Сумській області від 21 листопада 2019 року              № 18-17418/16-19-СГ затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_2 для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності (рілля), розташованої за межами населених пунктів на території Липоводолинської селищної ради та надано ОСОБА_2 у власність земельну ділянку площею 2 га, в тому числі рілля площею 2 га, (кадастровий номер 5923255100:02:003:0431) із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства, розташовану за межами населених пунктів на території Липоводолинської селищної ради. 23 січня 2020 року державним реєстратором Хотінської сільської ради Сумського району Сумської області Прилєпою Л. Ю. зареєстровано право приватної власності ОСОБА_2 на земельну ділянку (т.1 а.с.56, 245).
 
Наказом ГУ Держгеокадастру в Сумській області від 21 листопада 2019 року                № 18-17429/16-19-СГ затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_7 для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності (рілля), розташованої за межами населених пунктів на території Липоводолинської селищної ради та надано ОСОБА_7 у власність земельну ділянку площею 2 га, в тому числі рілля площею 2 га, (кадастровий номер 5923255100:02:003:0432) із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства, розташовану за межами населених пунктів на території Липоводолинської селищної ради. 22 січня 2020 року державним реєстратором Хотінської сільської ради Сумського району Сумської області Прилєпою Л. Ю. зареєстровано право приватної власності ОСОБА_7 на земельну ділянку (т.1 а.с.57, 251).
 
Наказом ГУ Держгеокадастру в Сумській області від 21 листопада 2019 року               № 18-17461/16-19-СГ затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_3 для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності (рілля), розташованої за межами населених пунктів на території Липоводолинської селищної ради та надано ОСОБА_3 у власність земельну ділянку площею 2 га, в тому числі рілля площею 2 га, (кадастровий номер 5923255100:02:003:0433) із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства, розташовану за межами населених пунктів на території Липоводолинської селищної ради. 22 січня 2020 року державним реєстратором Хотінської сільської ради Сумського району Сумської області Прилєпою Л. Ю. зареєстровано право приватної власності ОСОБА_3 на земельну ділянку (т.1 а.с.59, 246).
 
Наказом ГУ Держгеокадастру в Сумській області від 21 листопада 2019 року              № 18-17408/16-19-СГ затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення Державної власності (рілля), розташованої за межами населених пунктів на території Липоводолинської селищної ради та надано ОСОБА_1 у власність земельну ділянку площею 2 га, в тому числі рілля площею 2 га, (кадастровий номер 5923255100:02:003:0434) із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства, розташовану за межами населених пунктів на території Липоводолинської селищної ради. 22 січня 2020 року державним реєстратором Хотінської сільської ради Сумського району Сумської області Прилєпою Л. Ю. зареєстровано право приватної власності ОСОБА_1 на земельну ділянку (т.1 а.с.60, 244).
 
Наказом ГУ Держгеокадастру в Сумській області від 22 листопада 2019 року                 № 18-17700/16-19-СГ затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_8 для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності (рілля), розташованої за межами населених пунктів на території Липоводолинської селищної ради та надано ОСОБА_8 у власність земельну ділянку площею 2 га, в тому числі рілля площею 2 га, (кадастровий номер 5923255100:02:003:0435) із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства, розташовану за межами населених пунктів на території Липоводолинської селищної ради. 22 січня 2020 року державним реєстратором Хотінської сільської ради Сумського району Сумської області Прилєпою Л. Ю. зареєстровано право приватної власності ОСОБА_8 на земельну ділянку (т.1 а.с.61, 252).
 
Наказом ГУ Держгеокадастру в Сумській області від 09 січня 2020 року                         № 18-806/16-20-СГ затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_5 для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності (рілля), розташованої за межами населених пунктів на території Липоводолинської селищної ради та надано ОСОБА_5 у власність земельну ділянку площею 2 га, в тому числі рілля площею 2 га, (кадастровий номер 5923255100:02:003:0440) із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства, розташовану за межами населених пунктів на території Липоводолинської селищної ради. 23 січня 2020 року державним реєстратором Хотінської сільської ради Сумського району Сумської області Прилєпою Л. Ю. зареєстровано право приватної власності ОСОБА_5 на земельну ділянку (т.1 а.с.62, 249).
 
Наказом ГУ Держгеокадастру у Сумській області від 18 вересня 2020 року                       № 18-28715/16-20-СГ відмовлено ФГ «Віконт» у наданні згоди на відновлення меж земельної ділянки площею 32 га, із цільовим призначенням для ведення селянського (фермерського) господарства, розташованої за межами населених пунктів на території Липоводолинської селищної ради, з тих підстав, що земельна ділянка на яку бажають отримати дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) знаходиться в приватній власності (т.1 а.с.63).
 
Згідно з відповіддю, наданої ФОП ОСОБА_18 щодо розроблення технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки згідно поданих ФГ «Віконт» документів, неможливо розробити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки, так як земельна ділянка, яка перебуває фактичному користуванні фермерського господарства, була передана у приватну власність іншим громадянам, а саме ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 (т.1 а.с.103).
 
На запит ФГ «Віконт» листом Липоводолинської селищної ради від 04 січня 2021 року № 02-25/14 було повідомлено, що звернень стосовно погоджень у наданні дозволів на виготовлення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства, які розташовані за межами селища Липової Долини ні від вказаних у списку громадян, ні від ГУ Держгеокадастру у Сумській області не надходило (т.1 а.с.104).
 
Відповідно до довідок відділу Держкомзему у Липоводолинському районі Сумської області станом на 01 січня 2012 року та станом на 01 січня 2018 року у користуванні ФГ «Віконт» перебували сільськогосподарські угіддя площею 34 га (т.1 а.с.105-106).
 
Згідно з актами Головного управлінняДержавної податкової служби у Сумській області (Липоводолинський район) у ФГ «Віконт» відсутня заборгованість зі сплати єдиного податку з сільськогосподарських товаровиробників за період з 1 січня 2016 по 1 січня 2019 року (т.1 а.с.108-110).
 
За інформацією, наданою архівним відділом Роменської районної державної адміністрації № 34/04-02 (т) від 25 березня 2021 року, у документах Липоводолинської селищної ради та її виконавчого комітету за період з 1994 по 2010 рік даних про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, про припинення права тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди), про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 32 га в районі села Шатравино Липоводолинського району Сумської області ОСОБА_14 немає. Документів: а саме заяви ОСОБА_14 про надання земельної ділянки, проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в тимчасове користування, книги записів договорів на право користування землею; державного акту на право постійного користування земельною ділянкою, книги записів (реєстрації) державних актів на право постійного користування землею в архівному відділі на зберіганні немає (т.2 а.с.70).
 
Відповідно до інформації відділу у Липоводолинському районі ГУ Держгеокадастру у Сумській області від 30 березня 2021 року № 55/167-21, у 1992 році Сумська філія науково-дослідного та проектно-вишукувального інституту по землеустрою виготовила проект відведення земельної ділянки ОСОБА_14 для ведення селянського (фермерського) господарства із земель запасу на території Липоводолинської селищної ради народних депутатів Липоводолинського району Сумської області. Вказаний проект власником не погоджувався. Договір оренди на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди), укладений між Липоводолинською селищною радою народних депутатів Сумської області та ОСОБА_14 , у Книзі записів договорів на тимчасового користування землею 22 жовтня 1992 року не реєструвався. За період з 09 червня 1996 року по 25 лютого 2010 року проект відведення земельної ділянки ОСОБА_14 для ведення селянського (фермерського) господарства із земель запасу на території Липоводолинської селищної ради народних депутатів Липоводолинського району Сумської області не виготовлявся та не затверджувався. Вищевказаний проект власником також не погоджувався. За період часу з 09 червня 1996 року по 25 лютого 2010 року державний акт на право постійного користування земельною ділянкою площею 32 га на ОСОБА_14 для ведення селянського (фермерського) господарства із земель запасу на території Липоводолинської селищної ради не виготовлявся та не видавався. Державний акт на право постійного користування земельною ділянкою площею 32 га на ОСОБА_14 для ведення селянського (фермерського) господарства із земель запасу на території Липоводолинської селищної ради не виготовлявся та не видавався. Державний акт на право постійного користування у Книзі записів (реєстрації) державний актів не реєструвався (т.2 а.с.71).
 
Листом Головного управління Державної податкової служби у Сумській області від 20 квітня 2020 року № 5338/5-18-28-24-02-09 повідомлено, що інформація щодо сплати земельного податку ОСОБА_14 за період з 22 жовтня 1992 до 25 лютого 2010 року не може бути надана, так як закінчився термін зберігання інформації по особових рахунках. ФГ «Віконт» (код ЄДРОУ 23820349) перебуває на податковому обліку в Головному управлінні Державної податкової служби у Сумській області, Липоводолинській Державній податковій інспекції, з 06 березня 1998 року. Згідно баз даних наявна інформація щодо нарахування та сплати податків по ФГ «Віконт» починаючи з 2012 року, підприємством було задекларовано земельні ділянки площею 34 га, податкова заборгованість по сплаті за користування земельною ділянкою відсутня (т.2 а.с.114-115).
 
Відповідно до висновку експерта Таранець В. М. Сумського відділення Національного наукового центру «Інститут судових експертиз імені заслуженого професора М.С. Бокаріуса» від 20 грудня 2022 року № 2012/4314-4326, графічним методом дослідження в межах наданих матеріалів встановлено, що у межах земельної ділянки, межі якої в натурі (на місцевості) визначені актом про встановлення в натурі меж земельної ділянки, відведеної ОСОБА_14 для ведення селянського (фермерського) господарства від 11 жовтня 1992 року, який є складовою частиною технічного звіту по встановленню на місцевості зовнішніх меж та виготовлення державного акту на право приватної власності на землю селянського (фермерського) господарства ОСОБА_14 Липоводолинської селищної ради народних депутатів Липоводолинського району Сумської області, розробленого Сумською філією МП «Агроімпульс» Українського науково-дослідного та проектно-вишукувального інституту по землеустрою «УКРНДІЗЕМПРОЕКТ», знаходяться земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 2 га кожна, що розташовані за межами населених пунктів на території Липоводолинської селищної ради, а саме:
кадастровий номер 5923255100:02:003:0424, власник ОСОБА_9 - частково;
кадастровий номер 5923255100:02:003:0425, власник ОСОБА_13 - частково;
кадастровий номер 5923255100:02:003:0426, власник ОСОБА_12 - частково;
кадастровий номер 5923255100:02:003:0427, власник ОСОБА_11 - частково;
кадастровий номер 5923255100:02:003:0428, власник ОСОБА_10 - частково;
кадастровий номер 5923255100:02:003:0429, власник ОСОБА_4 - частково;
кадастровий номер 5923255100:02:003:0430, власник ОСОБА_6 - повністю;
кадастровий номер 5923255100:02:003:0431, власник ОСОБА_2 - частково;
кадастровий номер 5923255100:02:003:0432, власник ОСОБА_7 - повністю;
кадастровий номер 5923255100:02:003:0433, власник ОСОБА_3 - частково;
кадастровий номер 5923255100:02:003:0434, власник ОСОБА_1 - частково;
кадастровий номер 5923255100:02:003:0435, власник ОСОБА_8 - повністю;
кадастровий номер 5923255100:02:003:0440, власник ОСОБА_5 - повністю (т.3 а.с.6-21).
 
2.           Мотивувальна частина 
 
Позиція Верховного Суду
 
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
За змістом пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.
 
Відповідно до пунктів 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
 
Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, на які посилається заявник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 389 цього Кодексу.
 
Касаційні скарги ГУ Держгеокадастру у Сумській області та представника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 - адвоката Воронець Н. Б. не підлягають задоволенню.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права 
 
Відповідно до частин першої, другої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
 
Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення апеляційного суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційних скарг цих висновків не спростовують.
 
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
 
Згідно зі статтею 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
 
Статтею 129 Конституції України визначено, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Основними засадами судочинства є, зокрема забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
 
Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист.
 
Згідно зі статтею 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
 
Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
 
Частиною першою статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
 
Відповідно до частини першої статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
 
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).
 
З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа лише в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.
 
Звертаючись до суду з позовом, ФГ «Віконт» як на підставу своїх порушених прав, посилалося на те, що воно тривалий час користується спірними земельними ділянками, однак оспорюваними наказами ці земельні ділянки передано у власність громадян без припинення його права користування, тобто з порушенням вимог земельного законодавства України.
 
Відповідно до статті 8 ЗК України 1990 року у тимчасове користування на умовах оренди земля надається громадянам України, підприємствам, установам і організаціям, громадським об`єднанням і релігійним організаціям, спільним підприємствам, міжнародним об`єднанням і організаціям з участю українських та іноземних юридичних осіб і громадян, підприємствам, що повністю належать іноземним інвесторам, а також іноземним державам, міжнародним організаціям, іноземним юридичним особам та фізичним особам без громадянства.
 
Орендодавцями землі є сільські, селищні, міські, районні Ради народних депутатів і власники землі.
 
Земля може надаватися в оренду в короткострокове користування - до трьох років (для випасання худоби, сінокосіння, городництва, державних та громадських потреб) і довгострокове - до п`ятдесяти років.
 
Умови, строки, а також плата за оренду землі визначаються за угодою сторін і обумовлюються в договорі.
 
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 9 ЗК України 1990 року до відання сільських, селищних і міських районного підпорядкування Рад народних депутатів у галузі регулювання земельних відносин на їх території належить передача земельних ділянок у власність, надання їх у користування, в тому числі на умовах оренди, у порядку, встановленому статтями 17 і 19 цього Кодексу.
 
Сільські, селищні Ради народних депутатів надають земельні ділянки у користування для всіх потреб із земель сіл, селищ, а також за їх межами для будівництва шкіл, лікарень, підприємств торгівлі та інших об`єктів, пов`язаних з обслуговуванням населення (сфера послуг), сільськогосподарського використання, ведення селянського (фермерського) господарства, особистого підсобного господарства, індивідуального житлового, дачного і гаражного будівництва, індивідуального і колективного садівництва, городництва, сінокосіння і випасання худоби, традиційних народних промислів (частина перша статті 19 ЗК України 1990 року).
 
Право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право (частина перша статті 22 ЗК України 1990 року).
 
Право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів (частина перша статті 23 ЗК України 1990 року).
 
За статтею 24 ЗК України 1990 року право тимчасового користування землею, в тому числі і на умовах оренди, оформляється договором. Форма договору і порядок його реєстрації встановлюється Кабінетом Міністрів України.
 
На виконання вказаної норми Закону Радою Міністрів Української РСР було прийнято постанову від 10 квітня 1991 року № 90 «Про форму договору на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди)», якою затверджено форму договору на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди).
 
Пунктом 2 вказаної постанови встановлено, що реєстрація договору на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) провадиться сільською, селищною, міською, районною Радою народних депутатів, на території якої розташована земельна ділянка.
 
Договір на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) від 22 жовтня 1992 року, укладений між Липоводолинською селищною радою народних депутатів Липоводолинського району Сумської області та ОСОБА_14 в письмовій формі, відповідає вищевказаній постанові Ради Міністрів Української РСР від 10 квітня 1991 року № 90, зареєстрований в книзі записів договорів на право тимчасового користування землею 22 жовтня 1992 року за № 1, засвідчений гербовою печаткою селищної ради, ніким не оспорений, у судовому порядку недійсним не визнавався.
 
Відповідно до статті 2 Закону України «Про селянське (фермерське) господарство» (тут і надалі у редакції, чинній на час реєстрації 06 березня 1998 року ФГ «Віконт») селянське (фермерське) господарство визнавалось формою підприємництва громадян України, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою та реалізацією.
 
Головою селянського (фермерського) господарства є його засновник або особа, яка є його правонаступником.
 
Згідно із частиною першою статті 51 ЗК України 1990 року громадяни, які виявили бажання вести селянське (фермерське) господарство (включаючи й тих, хто переїздить з іншої місцевості), для одержання земельної ділянки у власність або користування подають до сільської, селищної, міської, районної ради народних депутатів за місцем розташування земельної ділянки заяву, яку підписує голова створюваного селянського (фермерського) господарства.
 
Відповідно до статті 9 Закону України «Про селянське (фермерське) господарство» після одержання державного акта на право приватної власності або довічного успадковуваного володіння землею чи укладення договору на оренду селянське (фермерське) господарство підлягає державній реєстрації в районній, міській раді народних депутатів, що надала земельну ділянку у довічне успадковуване володіння, приватну власність або користування.
 
Після відведення земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання державного акта на право приватної власності на землю, державного акта на право постійного користування або укладання договору на тимчасове користування землею, в тому числі на умовах оренди, та державної реєстрації селянське (фермерське) господарство набуває статусу юридичної особи, одержує печатку із своїм найменуванням і адресою, відкриває поточні та вкладні (депозитні) рахунки в установах банку і вступає у відносини з підприємствами, установами та організаціями, визнається державними органами та органами місцевого самоврядування як самостійний товаровиробник при плануванні економічного і соціального розвитку регіону.
 
Сільська, селищна, міська рада народних депутатів заносить до спеціальної погосподарської книги дані про склад господарства, передану у власність та надану у користування господарству земельну ділянку.
 
Передбачені законом особливості надання фізичній особі земельної ділянки для ведення селянського (фермерського) господарства підтверджують те, що таку ділянку можна було безоплатно отримати лише для створення відповідного господарства, після чого її використання можливе було тільки для ведення селянського (фермерського) господарства. Таку діяльність здійснює саме селянське (фермерське) господарство, а не його засновник.
 
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 23 червня 2020 року у справі № 922/989/18 зазначила, що з моменту створення селянського (фермерського) господарства (фермерського господарства) до фермерського господарства переходять правомочності володіння і користування та юридичні обов`язки щодо використання земельної ділянки його засновника. У разі смерті громадянина - засновника селянського (фермерського) господарства (фермерського господарства) право постійного користування земельною ділянкою, наданою для ведення фермерського господарства його засновнику,
 
не припиняється зі смертю цієї особи, а зберігається за фермерським господарством, до якого воно перейшло після створення фермерського господарства. Право постійного користування земельною ділянкою саме через перехід його до селянського (фермерського) господарства (фермерського господарства) не входить до складу спадщини. Спадкувати можна права померлого засновника (члена) щодо селянського (фермерського) господарства (фермерського господарства), а не земельну ділянку, яка перебуває в користуванні такого господарства.
 
У пункті 7.27 постанови від 05 листопада 2019 року у справі № 906/392/18 (провадження № 12-57гс19) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що право постійного землекористування є безстроковим і може бути припинене лише з підстав, передбачених у ст. 141 ЗК України, перелік яких є вичерпним. Дії органів державної влади та місцевого самоврядування, спрямовані на позбавлення суб`єкта права користування земельною ділянкою після державної реєстрації такого права поза межами підстав, визначених у статті 141 цього Кодексу, є такими, що порушують право користування земельною ділянкою.
 
Відповідно до статті 141 ЗК України (у редакції, чинній на час прийняття ГУ Держгеокадастру у Сумській області оспорюваних наказів) підставами припинення права користування земельною ділянкою є: а) добровільна відмова від права користування земельною ділянкою; б) вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом; в) припинення діяльності державних чи комунальних підприємств, установ та організацій; г) використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам; ґ) використання земельної ділянки не за цільовим призначенням; д) систематична несплата земельного податку або орендної плати.
 
В постанові від 15 вересня 2020 року у справі № 912/757/19 Верховний Суду зазначив, що підставою припинення права постійного користування земельною ділянкою, наданою громадянину для ведення фермерського господарства, є припинення діяльності такої юридичної особи як селянське (фермерське) господарство (фермерське господарство). У земельному законодавстві така підстава припинення права постійного користування фермерським господарством земельною ділянкою, яке набуто у встановленому порядку, як неоформлення права постійного користування земельною ділянкою відсутня.
 
Відповідно до частини п`ятої статті 116 ЗК України (у редакції, чинній на час прийняття ГУ Держгеокадастру у Сумській області оспорюваних наказів) земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.
 
Згідно з частинами другою та третьою статті 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.
 
Відповідно до частини першої статті 155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.
 
Статтею 21 ЦК України визначено, що суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.
 
За змістом частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
 
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).
 
У частині другій статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
 
Згідно з частиною першою статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
 
Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
 
Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, апеляційний суд правильно виходив з того, що оспорювані накази ГУ Держгеокадастру у Сумській області є незаконними та підлягають скасуванню, оскільки ними передані у власність фізичним особам - відповідачам земельні ділянки, які повністю або частково накладаються на земельну ділянку площею 32 га, яка рішенням 20 сесії 21 скликання Липоводолинської селищної Ради народних депутатів Сумської області від 04 вересня 1992 року була виділена ОСОБА_14 для ведення селянського (фермерського) господарства та перебуває в користуванні ФГ «Віконт» на підставі договору на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) від 22 жовтня 1992 року, укладеного між Липоводолинською селищною радою народних депутатів Липоводолинського району Сумської області та ОСОБА_14 , який 06 березня 1998 року зареєстрував ФГ «Віконт».
 
При цьому апеляційний суд встановив, що державна реєстрація зазначеного договору проведена відповідно до вимог чинного на той час законодавства, вказаний договір ніким не оспорений та в судовому порядку недійсним не визнавався, з часу його укладення виконувався як селищною радою так і ОСОБА_14 .
 
Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, апеляційний суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку згідно зі статтями 76-78, 81, 89, 367, 368 ЦПК України, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.
 
З огляду на характер спірних правовідносин та встановлені апеляційним судом обставини справи, посилання заявників в касаційних скаргах на правові висновки, викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2019 року у справі № 669/930/16 та в постановах Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року у справі № 376/2038/17, від 20 березня 2019 року у справі № 587/260/17 є безпідставним, оскільки висновки суду апеляційної інстанцій не суперечать висновкам, викладеним у зазначених постановах,а відповідні аргументи касаційних скарг фактично зводяться до незгоди із встановленими обставинами справи та необхідності переоцінки доказів, що за приписами статті 400 ЦПК України знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.  
 
Оскільки Верховний Суд встановив необґрунтованість заявлених в касаційних скаргах підстав касаційного оскарження, передбачених пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України, то доводи касаційних скарг про недослідження апеляційним судом наявних в матеріалах справи доказів (пункт 4 частини другої статті 389, пункт 1 частини третьої статті 411 ЦПК України), не заслуговують на увагу та не підлягають перевірці.
 
З урахуванням того, що інші наведені в касаційних скаргах доводи були предметом дослідження й оцінки судом апеляційної інстанції, який з дотриманням вимог статей 367, 368 ЦПК України перевірив їх та обґрунтовано спростував, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав повторно відповідати на ті самі аргументи заявників. При цьому суд враховує, що як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (пункти 29, 30 рішення від 09 грудня 1994 року у справі «Руїз Торіха проти Іспанії»). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (пункт 2 рішення від 27 вересня 2001 року у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії»).
 
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів заявників та їх відображення в оскаржуваному судовому рішенні апеляційного суду, питання обґрунтованості висновків цього суду, Верховний Суд виходить з того, що у справі, яка переглядається, було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в касаційних скаргах, не спростовують висновків суду апеляційної інстанції.
 
Відповідно до статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 400 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.
 
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційні скарги без задоволення, а оскаржуване судове рішення апеляційного суду - без змін, оскільки доводи касаційних скарг висновків суду апеляційної інстанції не спростовують. 
 
Керуючись статтями 400, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційні скарги Головного управління Держгеокадастру у Сумській області та представника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 - адвоката Воронець Наталії Богданівни залишити без задоволення.
 
Постанову Сумського апеляційного суду від 04 травня 2023 року залишити без змін.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                      Є. В. Синельников
 
Судді:                                                                                      О. В. Білоконь
 
О. М. Осіян
 
Н. Ю. Сакара
 
В. В. Шипович