П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М       У К Р А Ї Н И
 
05 лютого 2024 року                                                                                             м. Київ
     
Справа № 761/24585/23
Провадження: № 33/824/703/2024
 
Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Невідомої Т.О.,
 розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Конюшка Дениса Борисовича, який діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 ,
 на постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 06 жовтня 2023 року,винесену під головуванням судді Міхєєвої І.М., 
про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,
 
в с т а н о в и в:
 
Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 06 жовтня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн. 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 грн.
Не погоджуючись з вказаною постановою, захисник ОСОБА_1 - адвокат Конюшко Д.Б. подав апеляційну скаргу. Просив скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях   ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. 
В обґрунтування апеляційної скарги, зазначає, що у протоколі про адміністративне правопорушення від 08 липня 2023 року безпідставно зазначено про те, що ОСОБА_1 було порушено вимоги п. 10.7 ПДР України, який визначає випадки, в яких забороняється розворот, оскільки він здійснював поворот ліворуч, а не розворот. При цьому, він, ОСОБА_1 ,  здійснював маневр з дотриманням вимог ПДР України з крайньої лівої смуги руху, завчасно увімкнувши лівий показник повороту, і вже здійснюючи поворот, відчув удар у лівий бік автомобіля. З показів свідків та відеозапису ДТП убачається, що автомобіль  «BMW», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням іншого учасника ДТП ОСОБА_2 , рухався по зустрічній смузі руху. Всі ці обставини також підтверджуються і висновком судового експерта, який був безпідставно відхилений судом. 
В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його захисник адвокат Конюшко Д.Б. підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити з наведених у ній підстав.
ОСОБА_2 та його  адвокат Ігнатенко В.М. заперечували проти апеляційної скарги захисника Колесника Н.В., просили залишити її без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.
Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши  матеріали справи про адміністративне правопорушення, відеозаписи події, перевіривши  доводи, викладені в апеляційній скарзі, суд  доходить такого висновку.
Розглядаючи справи про адміністративне правопорушення, суддя, як це визначено у ст.245 КУпАП, повинен всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати всі обставини справи на основі належно досліджених і оцінених в судовому засіданні доказів та вирішити справу в точній відповідності з законом.
Водночас, згідно з вимогами ст.280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.
В силу ст.251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку  відповідним органом встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи  в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для вирішення справи. 
Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконаннями, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Отже, з огляду на положення ст.ст. 251, 252 КУпАП суддя у постанові повинен навести докази наявності чи відсутності адміністративного правопорушення, винуватості особи у його вчиненні, а також дати належну оцінку цим доказам у їх сукупності.
Проте, вищевказані вимоги закону суддею місцевого суду дотримані не у повному обсязі.
Так, приймаючи постанову про накладення адміністративного стягнення, суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи про адміністративне правопорушення містять достатньо фактичних даних, які свідчать про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
При цьому, суд першої інстанції вважав встановленим, що ОСОБА_1 08 липня 2023 року о 21 год. 39 хв., в м. Києві по вул. Великій Житомирській, навпроти будинку 6/11, керуючи автомобілем «Audi», державний номерний знак НОМЕР_2 , при зміні напрямку руху не впевнився в безпечності, не був уважний та скоїв зіткнення з автомобілем «BMW», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався в попутному напрямку, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим  водій ОСОБА_1 порушив вимоги  п.п. 2.3б, 10.7 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.
Разом з тим, вказані висновки суду першої інстанції не в повному обсязі відповідають матеріалам справи. Суд першої інстанції допустив помилку в зазначенні пункту ПДР України, в порушенні якого обвинувачувався ОСОБА_1 .
Так, судом першої інстанції зазначено про порушення ОСОБА_1 вимог п. 10.7 ПДР України.
Водночас, в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №024046 від 08 липня 2023 року  зазначено про порушення ОСОБА_1 саме п. 10.1. ПДР України, який визначає, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху (а.с. 2).
Саме про допущення порушень ОСОБА_1 вказаних вимог ПДР  зазначено і у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №024046 від 08 липня 2023 року.
В протоколі не зазначено про здійснення ОСОБА_1 розвороту у забороненому місці, що і врегульовано п. 10.7 ПДР України.
Про порушення ОСОБА_1 саме вимог п. 10.1. ПДР України, а не п. 10.7. ПДР України зазначено також і у схемі місця ДТП, що підписана обома  учасниками даної  ДТП (а.с. 4).
Відповідно до вимог ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.
Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.
За змістом ст.ст. 251, 256 КУпАП вбачається, що обов`язок належного оформлення протоколу про адміністративне правопорушення та збирання доказів покладений на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.
Обставини, які мали місце і стали підставою для складення протоколу про адміністративне правопорушення, повинні бути достатніми для повного розуміння суті правопорушення.
При цьому, суд при розгляді справи не вправі виходити за межі суті обвинувачень, наведених у протоколі про адміністративне правопорушення, та не вправі у своїй постанові за підсумками розгляду справи вказувати на ті ознаки правопорушення, в скоєнні яких особа не обвинувачується в протоколі, тобто, які не зазначались у протоколі про адміністративне правопорушення, адже у цьому разі він виходить за межі своєї компетенції.
Апеляційний суд вважає, що матеріалами справи підтверджено допущення порушень ОСОБА_1 вимог п.п. 2.3б, 10.1 ПДР України та вважає безпідставними посилання захисника  Конюшка Д.В. на те, що він, ОСОБА_1 , здійснював поворот ліворуч з дотриманням вимог ПДР України,  а ДТП сталася виключно внаслідок порушення вимог ПДР України водієм автомобіля «BMW», державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_2 .
Як в суді першої інстанції, так і в ході апеляційного перегляду справи,   ОСОБА_1 свою вину не визнав, зазначивши, що він, керуючи автомобілем «Audi», державний номерний знак НОМЕР_2 ,  рухаючись в крайній лівій смузі руху по вул. Великій Житомирській, переконавшись в безпечності свого маневру, здійснював поворот ліворуч на вул. Володимирську, і в цей час він відчув удар внаслідок зіткнення його автомобіля з автомобілем «BMW», державний номерний знак НОМЕР_1 . В момент здійснення повороту ліворуч, він не бачив в дзеркало заднього виду автомобіля «BMW».
На підтвердження обставин, на які він посилався, захисник ОСОБА_1 - адвокат Конюшко Д.В. надав висновок експерта №209/23 за результатами проведення автотехнічної експертизи у справі відносно ОСОБА_1 , складений судовим експертом Скороходом К.М.,  в якому зазначено, що в даній дорожній обстановці дії водія «Audi», державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_1 не відповідали вимогам п. 10.1 ПДР України, але дана невідповідність не знаходиться в причинному зв`язку з виникненням даного ДТП. В умовах даної пригоди водій ОСОБА_2 мав технічну можливість уникнути зіткнення автомобіля «Audi», державний номерний знак НОМЕР_2 , з керованим ним автомобілем «BMW», державний номерний знак НОМЕР_1 , тому, його дії не відповідали вимогам п. 13.1., 34.1 (дорожня розмітка 1.3.) ПДР України і знаходилися в причинному зв`язку з настанням даної ДТП (а.с. 15-20).
Разом з тим, вказані пояснення ОСОБА_1 та наданий його захисником висновок експерта не відповідають в повному обсязі матеріалам справи.
Так, в суді першої інстанції водій автомобіля «BMW», державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_2 зазначив, що він 08.07.2023 рухався по вул. Великій Житомирській у лівій смузі руху, під`їжджаючи до перехрестя з вул. Володимирська, він побачив, що автомобіль «Audi» почав здійснювати маневр розвороту через подвійну суцільну з крайньої правої смуги руху. Вважав, що у разі дотримання ОСОБА_1 правил розвороту, а саме здійснення вказаного маневру на перехресті, зіткнення автомобілів би не відбулося. Адвокат Вітушинського О.Ю., зазначив, що версія водія ОСОБА_1 про здійснення ним маневру повороту ліворуч спростовується, зокрема, схемою місця ДТП, відповідно до якої автомобіль «Audi» розташовується на пішохідному переході, а не на перехресті. Крім того, зазначив, що ОСОБА_2 з метою уникнення зіткнення з початку застосував екстрене гальмування, та, як наслідок,  виїхав на зустрічну смугу руху з метою уникнути зіткнення з автомобілем «Audi», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 .
Пояснення ОСОБА_1 також спростовуються наданим суду відеозаписом події, на якому зафіксовано, що він, керуючи автомобілем  «Audi», державний номерний знак НОМЕР_2 , рухався в правій смузі руху та почав маневр повороту ліворуч з правої смуги руху та поза межами перехрестя. Автомобіль  «BMW», державний номерний знак НОМЕР_1 виїхав на зустрічну смугу руху, перед зіткненням з автомобілем «Audi», державний номерний знак НОМЕР_2 , уникаючи зіткнення.
Зі змісту висновку експерта №209/23 за результатами проведення автотехнічної експертизи по справі відносно ОСОБА_1 , складеного судовим експертом Скороходом К.М.,  убачається, що експерт врахував пояснення ОСОБА_1 щодо здійснення ним повороту ліворуч з крайньої лівої смуги руху, що не відповідає поясненням іншого учасника ДТП та  протирічить долученому до справи відеозапису. 
При цьому, згідно вказаного висновку експерт фактично встановив порушення ОСОБА_1 вимог п. 10.1 ПДР України, але вдався до аналізу наявності або відсутності у водія автомобіля   «BMW», державний номерний знак НОМЕР_1 , можливості уникнути зіткнення з автомобілем «Audi», державний номерний знак НОМЕР_2 , та порушення ним вимог ПДР, що не є предметом розгляду даної справи.
Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає необґрунтованими доводи ОСОБА_1 та його захисника щодо відсутності у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Разом з тим, ч. 2 ст. 38 КУпАП визначено, що якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - шостій цієї статті.
Відповідно до п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, у разі   закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення подія, у зв`язку з якою ОСОБА_1 притягається до адміністративної відповідальності, мала місце 08 липня 2023 року.
Відповідно, строки накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 закінчилися 08 жовтня 2023 року.
Враховуючи викладене, постанова Шевченківського районного суду м. Києва від 06 жовтня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП підлягає закриттю за закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.
 
На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суд
 
п о с т а н о в и в:
 
Апеляційну скаргу захисника Конюшка Дениса Борисовича, який діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити частково.
Скасувати постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 06 жовтня 2023 року про притягнення ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та закрити провадження у справі на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП за закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП.
Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                         Т.О. Невідома