[1]
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ
 
20 листопада 2023 року                                                                                     м. Київ
 
Суддя Київського апеляційного суду - Сілкова І.М., за участю ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 11 серпня 2023 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, - 
 
В С Т А Н О В И Л А:
 
Постановою судді Святошинського районного суду м. Києва від 11.08.2023 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 (десять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
 
Як встановив суддя у постанові, 03.07.2023 року приблизно о 12 год. 00 хв. в м. Києві по бульв. Кольцова, 8 ОСОБА_1 керував автомобілем «Деу» д.н.з. НОМЕР_1 в стані наркотичного сп`яніння. Огляд водія на стан сп`яніння за згодою водія проводився у встановленому законом порядку у лікаря-нарколога і згідно Висновку від 20.06.2023 року за результатами проведення огляду ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9 «а» ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.  
 
На дану постанову ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 11.08.2023 року, а провадження в справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на недотримання судом першої інстанції вимог ст. 245 КУпАП, оскільки під час розгляду даної справи суд неповно та не об`єктивно з`ясував усі фактичні обставини справи, упереджено оцінив пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що призвело до винесення незаконного та необґрунтованого судового рішення. 
При цьому зазначає, що поліцейські безпідставно висунули йому вимогу пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, оскільки у нього не було жодних ознак такого сп`яніння, визначених п.4 Розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу і швидкість реакції» (затвердженої спільним наказом МОЗ МВС України №1452/735 від 09.11.2015 року).
Також вказує, що незрозуміло внаслідок якого лабораторного дослідження у нього було встановлено наркотичне сп`яніння канабіноїдами, у зв`язку з чим просив витребувати з КМНКЛ «Соціотерапія» документи та інформацію, а саме: Акт медичного огляду ОСОБА_1 , інформацію, яке лабораторне дослідження використовувалось при огляді щодо виявлення стану сп`яніння, а також сертифікати та свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, що була використана при лабораторному дослідженні щодо виявлення стану сп`яніння ОСОБА_1 .
На переконання апелянта, вищевказані документи та інформація є визначальними при винесенні рішення про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки вищезазначена Інструкція вимагає обов`язкове проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини.
Крім того, працівники поліції не відсторонили його від керування транспортним засобом після встановлення наявності у нього ознак сп`яніння, а також всупереч вимог Інструкції висновок щодо результатів його медичного огляду не було складено безпосередньо після проходження огляду і його примірник не вручався йому під підпис.             
 
Також апелянт подав клопотання, в якому просив витребувати з КМНКЛ «Соціотерапія»: документи та надати інформацію, а саме: Акт медичного огляду ОСОБА_1 ; інформацію, яке лабораторне дослідження використовувалось при огляді щодо виявлення стану сп`яніння ОСОБА_1 ; сертифікати та свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, що була використана при лабораторному дослідженні щодо виявлення стану сп`яніння ОСОБА_1 . 
 
Вислухавши пояснення ОСОБА_1 на підтримку доводів поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 та апеляційні доводи, апеляційний суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.
 
Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 пояснив, що не вживає і не вживав наркотичних засобів, коли його зупинили працівники поліції у нього не було жодних ознак наркотичного або іншого сп`яніння. Вважає, що поліцейські діяли стосовно нього упереджено, оскільки у 2017 році він притягувався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, і у зв`язку з цим поліцейські висунули йому вимогу проїхати на огляд до медичного закладу.
Також зазначив, що він погодився пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, незважаючи на те, що працівники поліції пропонували йому відмовитись від огляду. При цьому його не відсторонили від керування транспортним засобом та дали можливість завезти додому дружину з дитиною, після чого він разом з поліцейськими поїхали до медичного закладу. Перебуваючи в медичному закладі, лікар-нарколог не проводив жодного попереднього обстеження, не вимірював тиск, пульс, тощо. Він надав сечу на дослідження, після чого йому сказали, що зателефонують та повідомлять про результати огляду, однак 20.07.2023 року йому зателефонували та повідомили про розгляд справи щодо нього в суді.
Крім того, ОСОБА_1 підтримав своє клопотання про витребування з  КМНКЛ «Соціотерапія» документів та інформації, оскільки він впевнений, що перебував у тверезому стані під час керування транспортним засобом, однак з незрозумілих йому причин результат огляду показав, що він перебував в стані наркотичного сп`яніння. 
 
Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
При цьому, орган (посадова особа), відповідно до ст. 252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
 
Отже, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, у відповідності з вимогами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
 
Проте, при розгляді даної справи про адміністративне правопорушення суд першої інстанції не повній мірі дотримався вказаних вимог закону, внаслідок чого суд дійшов помилкового висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні ним вимог п.2.9 «а» ПДР України та наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
 
Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність, зокрема  за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
 
Встановлення факту перебування особи в стані наркотичного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться в порядку встановленому   ст. 266 КУпАП з дотриманням вимог «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року № 1452/735.
 
Пунктом 12 Розділу ІІ цієї Інструкції встановлено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
 
За змістом вимог пунктів 7-9, 15 Розділу ІІІ Інструкції проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове.
Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння.
Використання в закладах охорони здоров`я для проведення лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, підтверджується сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.
За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду.  
 
За клопотанням апелянта з метою перевірки доводів поданої апеляційної скарги та з метою повного і об`єктивного з`ясування всіх обставин даної справи  апеляційним судом неодноразово надсилалися запити до КМНКЛ «Соціотерапія» (а.с. 30, 35), в яких суд просив направити копію Акту медичного огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, а також повідомити чи проводилось лабораторне дослідження біологічного середовища ОСОБА_1 на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини, якщо так, то направити результати лабораторного дослідження.
 
Проте, жодних документів з КМНКЛ «Соціотерапія» до суду не надходило і вказані запити Київського апеляційного суду залишились без реагування.     
 
Як вбачається з наявного в матеріалах справи відеозапису (а.с. 7) на ньому зафіксовано момент зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , який в ході спілкування погодився на пропозицію поліцейського пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, однак у лікаря-нарколога зафіксовано лише заповнення бланків документів та не зафіксовано яким чином проводився огляд ОСОБА_1 та його медичне обстеження на наявність у нього ознак наркотичного сп`яніння.
 
У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини наголошує, що при оцінці доказів суд застосовує критерій доведення вини особи «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.
 
Отже, переглядаючи справу в межах доводів поданої апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять достатніх, переконливих та належних доказів, які б «поза розумним сумнівом» підтверджували вину водія ОСОБА_1 у порушенні ним п.2.9 «а» ПДР України та наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
 
Враховуючи вищевикладене, оскаржувана постанова судді Святошинського районного суду м. Києва від 11.08.2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП не може вважатися законною й обґрунтованою та підлягає скасуванню, а провадження у справі стосовно ОСОБА_1 закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
 
На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд -
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.
 
Постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 11 серпня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 (десять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік - скасувати, а провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
 
Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає. 

                 Суддя 
Київського апеляційного суду                                                                І.М. Сілкова   

 

Справа №759/13126/23; Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП
Провадження №33/824/4225/2023
Головуючий у І інстанції - Поплавська О.В. 
Головуючий в апеляційній інстанції - Сілкова І.М.