ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 753/5448/23                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Кулик С.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
  16 січня 2024 року                                                                                            м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів: Губської Л.В., Кузьмишиної О.М., секретар судового засідання Євгейчук Ю.О., за участі позивача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги адвоката Калька Дмитра Олексійовича в інтересах ОСОБА_2 та Департаменту патрульної поліції на додаткове рішення Дарницького районного суду м.Києва від 26 вересня 2023 р. у справі за адміністративним позовом адвоката Калька Дмитра Олексійовича в інтересах ОСОБА_2 до Департаменту патрульної поліції, третя особа - інспектор Управління патрульної поліції в м. Києві Гаркуша Микола Миколайович,   про визнання протиправним та скасування постанови про адміністративне правопорушення

                                                             В С Т А Н О В И В :
      
Калько Дмитро Олексійович звернувся до Дарницького районного суду м.Києва з позовною заявою до Департаменту патрульної поліції, третя особа третя особа - інспектор Управління патрульної поліції в м. Києві Гаркуша Микола Миколайович, якою просить визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕАС № 6684054 від 15.03.2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 .
Рішенням Дарницького районного суду м.Києва від 19 липня 2023 р. позовні вимоги задоволено частково: скасовано постанову в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС № 6684054 від 15.03.2023 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрито. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_2 РНОКПП НОМЕР_1 сплачений судовий збір в сумі 536 грн. 80 коп.
Додатковим рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 26 вересня 2023 р. стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції (ідентифікаційний код: 40108646, місцезнаходження: м. Київ, вул. Федора Ернста, 2) на користь ОСОБА_2 РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 (три тисячі) грн. 00 коп. В іншій частині в задоволенні заяви відмовлено.
Не погоджуючись з постановленим додатковим рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу, якою просять рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити  нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви позивача повністю.
В апеляційній скарзі Департамент патрульної поліції посилається на порушення судом першої інстанції норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання.
Зокрема, Департамент патрульної поліції посилається на те, що витрати на правову допомогу у розмірі в розмірі 3000 грн. є занадто завищеною та не відповідає співрозмірності.
Адвокатом позивача також подано апеляційну скаргу на додаткове рішення, яким просить додаткове рішення Дарницького районного суду м. Києва від 26 вересня 2023 скасувати та винести постанову, якою клопотання позивача про прийняття додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу задовольнити в повному обсязі.
У судовому засіданні представник позивача підтримав доводи своєї апеляційної скарги та заперечував проти доводів апеляційної скарги відповідача. Представник відповідача до суду не прибув, про місце, дату, час розгляду справи повідомлений належним чином.
Відповідно до ч. 1  ст. 308  КАС України  суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Судом першої інстанції встановлено, що до позовної заяви позивачем було надано договір про надання правової (правничої) допомоги № 01/11-1 від 01.11.2021 року, рахунок № 1 від 20.07.2023 року, акт виконаних робіт від 21.07.2023 року, детальний розрахунок від 21.07.2023 року, квитанцію про оплату послуг з надання правничої допомоги 0.0.3111719871.1 від 21.07.2023 року, копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, ставки адвокатського гонорару адвоката Калька Д.О.
Задовольняючи частково заяву про відшкодування судових витрат на правничу допомогу суд першої інстанції виходив з того, що позивач довів понесені витрати належними та допустимими доказами, однак сума 12945 грн не відповідає критерію розумності, такі витрати не мають характеру необхідних, не співрозмірні із виконаною роботою, а їх відшкодування за відсутності достатнього обґрунтування з огляду на обставини справи № 753/5448/23 матиме надмірний характер.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з таких підстав.
Згідно ч. 7 ст. 139 КАС  України   розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).  Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.  За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Стаття 59 Конституції України гарантує кожному право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Згідно з п. 11 Перехідних положень Конституції України представництво відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 131-1 та ст. 131-2 цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 01 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 01 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 01 січня 2019 року.
Наведені положення Основного Закону до 01 січня 2019 року гарантують кожному громадянину України, іноземцям та особам без громадянства, які перебувають на території України, право на правову допомогу та вибір захисника своїх прав - особу, яка є фахівцем у галузі права і на законних підставах має право надавати таку допомогу особисто.
Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009, передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.
Відповідно до ст. 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.
З матеріалів справи вбачається, що відповідач надавав до суду першої інстанції передбачені частиною сьомою статті 134 КАС України письмові заперечення стосовно неспівмірності витрат, які були вмотивовані тим, що при визначені суми відшкодування суд має виходити саме з критерію розумності їхнього розміру, та вказав, що заявлена позивачем сума відшкодування не є співмірною із розміром штрафу, що був виписаний працівником поліції за скасованою постановою (510 грн.).
Колегія суддів приймає до уваги заперечення відповідача, та погоджується із висновком суду першої інстанції, що сплачені позивач витрати на правову допомогу не є співмірними із розміром штрафу, що був виписаний працівником поліції за скасованою постановою (510 грн).
Так, Велика Палата Верховного Суду також вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).
Зважаючи на викладене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що заява позивача про розподіл витрат на професійну (правничу) допомогу в частині стягнення 12945 грн. не відповідає критерію розумності, такі витрати не мають характеру необхідних, не співрозмірні із виконаною роботою, а їх відшкодування за відсутності достатнього обґрунтування з огляду на обставини справи № 753/5448/23 матиме надмірний характер.
Також Верховний Суд у додатковій постанові від 05.09.2019 у справі №826/841/17 зазначив, що метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої прийняте рішення понесених збитків, але і у певному сенсі має спонукати суб`єкта владних повноважень утримуватися від подачі безпідставних заяв, скарг та своєчасно вчиняти дії, необхідні для поновлення порушених прав та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин.
Враховуючи викладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для часткового задоволення заяви про відшкодування судових витрат на правничу допомогу, визначивши їх у розмірі 3000 гривень.
Згідно з положеннями ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Розглянувши доводи відповідача та позивача, викладені в апеляційних скаргах, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають залишенню без задоволення, а додаткове рішення суду першої інстанції - без змін.
Повний текст виготовлено 16.01.2024 року.
Керуючись ст. ст. 229, 241, 242, 243, 248, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
                                                   
                                              П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги адвоката Калька Дмитра Олексійовича в інтересах ОСОБА_2 та Департаменту патрульної поліції на додаткове рішення Дарницького районного суду м.Києва від 26 вересня 2023 р. - залишити без задоволення.
Додаткове рішення Дарницького районного суду м.Києва від 26 вересня 2023 р. у справі за адміністративним позовом адвоката Калька Дмитра Олексійовича в інтересах ОСОБА_2 до Департаменту патрульної поліції, третя особа - інспектор Управління патрульної поліції в м. Києві Гаркуша Микола Миколайович,  про визнання протиправним та скасування постанови про адміністративне правопорушення - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду відповідно до ч. 3 ст. 272 КАС України оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:                                                                                                     О.В. Карпушова 

                                                                                                              Л.В. Губська 

                                                                                                             О.М. Кузьмишина