Рівненський апеляційний суд
______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

       11 січня 2024 року                                          м. Рівне

Суддя Рівненського апеляційного суду – Полюхович О.І.,
з участю:
особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 
захисника – Шаховського В.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 22 вересня 2023 року, –

ВСТАНОВИВ:
Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 22 вересня 2023 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі доходів громадян, що становить 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
З постанови суду слідує, що 13 грудня 2022 року о 18 год. 00 хв., в м. Рівне по вул. Студентська, 14 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ЗАЗ «Таврія», д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження медичного огляду на визначення стану сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Alkotest 6810» та проведення такого огляду у медзакладі відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5. Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП – відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.
В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Вказує, що постанова суду є незаконною та необґрунтованою, винесеною за необ`єктивного та неповного з`ясування судом всіх обставин справи. Стверджує, що у резолютивній частині оскаржуваної постанови зазначено: «Визнати винним ОСОБА_1 у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.», а із цього неможливо зрозуміти у чому конкретно його визнано винним та на якій підставі. Доводить, що не керував транспортним засобом, а матеріали справи не містять достатньої кількості належних та допустимих доказів на підтвердження вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Вважає, що відеозапис з нагрудної камери працівника патрульної поліції є фрагментарним та не інформативним.
Також просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду.
Відповідно до ст.285 КУпАП постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.
Постанова відносно ОСОБА_1 винесена 22 вересня 2023 року без його участі (а.с.22).
В матеріалах справи наявні дані про отримання ОСОБА_1 вищевказаної постанови суду 11 грудня 2023 року.
Апеляційна скарга подана 15 грудня 2023 року (а.с.28).
Оскільки строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин, то цей строк слід поновити.
Заслухавши доводи ОСОБА_1 та його захисника на підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали адміністративної справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Так, однією з підстав притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння визначається ст.266 КУпАП, Постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведення такого огляду" від 17 грудня 2008 року №1103 та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858.
Відповідно до цих нормативних актів, оглядові підлягають лише водії транспортних засобів, щодо яких в уповноваженої особи є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного чи іншого сп`яніння, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.
Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення при зазначених у постанові обставинах ґрунтується на зібраних у справі та перевірених у судовому засіданні доказах, а саме:
- актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого, огляд проводився у зв`язку з виявленням у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, від огляду ОСОБА_1 – відмовився;
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно якого ОСОБА_1 направлено до медичного закладу. Від проходження огляду ОСОБА_1 відмовився;
- відеофайлом, яким зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від проходження встановленого огляду (файл export-6umwo час 11:30).
Зазначені вище докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі і сумніву у своїй належності та допустимості не викликають, тому вони є належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування. 
Суд критично відноситься до доводів апеляційної скарги про те, що у матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом та вважає їх такими, які надані з метою уникнення відповідальності, оскільки в матеріалах справи наявне відео з нагрудної камери працівника поліції, з якого вбачається, що ОСОБА_1 (файл export-6umwo час 07:20) пропонував гроші потерпілому на ремонт пошкодженого автомобіля. 
Під час апеляційного розгляду свідок ОСОБА_2 зазначила, що їх екіпаж поліції прибув за адресою вул. Студентська, 14 в м. Рівне за викликом ОСОБА_3 , який вказав, що водій транспортного засобу ЗАЗ «Таврія», д.н.з. НОМЕР_1 зачепив його автомобіль, оскільки керував з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Також свідок звернула увагу суду, що коли вони прибули на місце події, ОСОБА_1 біля автомобіля не було, а коли він вийшов з квартири, то почав вживати нецензурну лексику та шарпати за одяг. Під час спілкування в останнього також були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння.
Твердження ОСОБА_1 про те, що він вживав алкоголь після того, як приїхав та піднявся до квартири, не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються матеріалами справи та спрямовані на ухилення останнього від адміністративної відповідальності.
Доводи апеляційної скарги стосовно того, що доданий до матеріалів справи відеозапис не містить безперервної фіксації події та є фрагментарним, а тому є неналежним та недопустимим доказом про справі також не заслуговують на увагу. 
Так, апеляційний суд виходить з того, що сама відмова ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі зафіксована відеозаписом безперервно, а тому відеозаписи, долучені до матеріалів справити, є належними та допустимими доказами.
Посилання ОСОБА_1 щодо неповного написання в резолютивній частині постанови суду кваліфікації вчиненого правопорушення враховується апеляційним судом, однак допущена описка є очевидною, не тягне за собою зміну змісту постанови суду по суті, не погіршує становище особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, тому суд першої інстанції за заявою осіб, які беруть участь у справі або з власної ініціативи може її виправити, про що винести відповідну постанову.
Що стосується інших посилань в апеляційній скарзі, то вони носять загальний характер та є суб`єктивними і були предметом розгляду в суді першої інстанції. У зв`язку з чим апеляційний суд доходить висновку, що немає необхідності наводити спростування на кожен аргумент апелянта, викладений ним у поданій апеляційній скарзі.
За наведених обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Стягнення суддею накладене з врахуванням положень ст.ст.33, 38 КУпАП в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП. На думку апеляційного суду, таке стягнення буде достатньою мірою гарантувати виправлення ОСОБА_1 і попередження вчинення ним нових адміністративних правопорушень, а отже досягне мети адміністративного стягнення, передбаченої ст.23 КУпАП.
Доказів на спростування висновків місцевого суду в апеляційній скарзі не наведено, матеріалами справи не встановлено, і в ході судового засідання апеляційної інстанції не здобуто. Отже, постанова суду є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст.6 ЄКПЛ, ст.294 КУпАП, суд, –

ПОСТАНОВИВ:
Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Рівненського міського суду Рівненської області від 22 вересня 2023 року.
Постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 22 вересня 2023 року відносно ОСОБА_1 залишити без зміни, а його апеляційну скаргу – без задоволення. 
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського апеляційного суду                         О.І.Полюхович