КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
                     
Справа № 761/43598/21                                Головуючий у 1 інстанції: Романишена І.П.
 Провадження № 22-ц/824/6709/2024                       Доповідач: Шебуєва В.А.
 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
30 січня 2024 року                                                                         м. Київ
 
Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:           
судді-доповідача                           Шебуєвої В.А., 
суддів                                   Крижанівської Г.В., Матвієнко Ю.О.,
секретар                                        Ткаченко В.В.,
 
розглянувши апеляційну скаргу адвоката Дикого Юрія Олеговича, який діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 29 листопада 2023 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - ОСОБА_3   про визначення розміру заборгованості по аліментам та стягнення заборгованості по аліментам,-
 
в с т а н о в и в:
 
 У грудні 2021 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 , Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про визначення розміру заборгованості по аліментам та стягнення заборгованості по аліментам. Зазначила, що в провадженні Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м.Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м.Київ) перебуває виконавче провадження НОМЕР_1 з примусового виконання виданого Шевченківським районним судом міста Києва виконавчого листа №2610/23392/2012 від 08 квітня 2013 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02 жовтня 2012 року та до досягнення дітьми повноліття. Постановою Київського апеляційного суду від 11 березня 2020 року у справі №761/39512/18 змінено спосіб стягнення аліментів з ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , стягнуто аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 20 270,00 грн. щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили та до досягнення дитиною повноліття. З матеріалів виконавчого провадження вбачається, що за період з 01 січня 2012 року по 01 листопада 2019 року вона отримала аліменти в загальній сумі 139 146,05 грн. В подальшому їй стало відомо про отримані боржником доходи за попередні періоди. У зв`язку з цим 20 травня 2020 року державним виконавцем здійснено перерахунок заборгованості за аліментами з 1 кварталу 2013 року по 2 квартал 2019 року та встановлена заборгованість в сумі 2 538 629,00 грн. 05 червня 2020 року представник ОСОБА_1 подав заяву про перерахунок боргу, в якій серед іншого зазначив, що ОСОБА_1 з 2015 року по 2019 роки займався підприємницькою діяльністю як фізична особа-підприємець на спрощеній системі оподаткування, йому нараховані доходи як самозайнятій особі, що є оборотними коштами, не можуть враховуватись при нарахуванні аліментів. У зв`язку з цим державним виконавцем здійснений перерахунок боргу за аліментами з листопада 2019 року по травень 2020 року, відповідно до якого станом на 09 червня 2020 року заборгованість по сплаті аліментів у ОСОБА_1 відсутня. ПОзивачка вважає висновки державного виконавця є помилковими, оскільки отриманий ОСОБА_1 дохід як фізичною особою-підприємцем до 2017 року має бути врахований при розрахунку заборгованості за аліментами. Державний виконавець в межах виконавчого провадження та примусового стягнення аліментів не встановив джерела доходів боржника, факт перебування останнього у статусі фізичної особи-підприємця та отримання доходів від такої діяльності, що призвело до позбавлення дітей права на утримання. Доходи ОСОБА_1 від підприємницької діяльності в статусі фізичної особи-підприємця, яку він проводив з грудня 2015 року по березень 2019 року, не були його єдиним джерелом  доходу, а тому  отримані ним до 01 липня 2017 року доходи мають бути враховані при розрахунку заборгованості за аліментами за період з 01 січня 2013 року по 10 березня 2020 року, тобто до моменту зміни способу стягнення аліментів на підставі постанови Київського апеляційного суду від 11 березня 2020 року. З відповіді ДПС вона дізналась про отримання ОСОБА_1 доходів також у 2017 році на загальну суму 1 202 015,00 грн. Позивачка ОСОБА_2   просила:
- визначити, що розмір заборгованості за аліментами ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 згідно рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 04 березня 2013 року у справі №2610/23392/2012 та за виконавчим листом №2610/23392/2012 від 08 квітня 2013 року Шевченківського районного суду міста Києва за період з 01 січня 2013 року по 10 березня 2020 року становить 2 417 412,00 грн.;
- стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість за аліментами згідно рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 04 березня 2013 року у справі №2610/23392/2012 та за виконавчим листом №2610/23392/2012 від 08 квітня 2013 року Шевченківського районного суду міста Києва за період з 01 січня 2013 року по 10 березня 2020 року в сумі 2 417 412,00 грн.;
- зобов`язати Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) провести повторний розрахунок заборгованості зі сплати аліментів з повним дослідженням та врахуванням сум отриманих доходів (прибутків) боржника ОСОБА_1 , починаючи з 01 січня 2013 року, в межах виконавчого провадження НОМЕР_1, з урахуванням висновків суду та встановленої судом суми заборгованості.
Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 23 листопада 2023 року прийнято відмову ОСОБА_2 від позовних вимог до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м.Київ) про зобов`язання провести повторний розрахунок заборгованості зі сплати аліментів, провадження в цій частині у справі закрито.
Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 29 листопада 2023 року позов ОСОБА_2 задоволено.
Визначено, що розмір заборгованості за аліментами ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 згідно рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 04 березня 2013 року у справі №2610/23392/2012 та за виконавчим листом №2610/23392/2012 від 08 квітня 2013 року Шевченківського районного суду міста Києва за період з 01 січня 2013 року по 10 березня 2020 року становить 2 498 972 грн. 85 коп.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість за аліментами згідно рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 04 березня 2013 року у справі №2610/23392/2012 та за виконавчим листом №2610/23392/2012 від 08 квітня 2013 року Шевченківського районного суду міста Києва за період з 01 січня 2013 року по 10 березня 2020 року в сумі 2 417 412 грн. 00 коп.
Додатковим рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 11 грудня 2023 року з ОСОБА_1 на користь держави стягнутий судовий збір в розмірі 11 350 грн. 
В апеляційній скарзі представник  ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову  ОСОБА_2 . Посилається на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне встановлення судом обставини, що мають значення для справи. Суд не врахував наявні у справі докази оплати ОСОБА_1 навчання дітей у приватних навчальних закладах AshbySchool, PecherskSchoolinternational, BritishmtcrnaLionalSchool, PlymouthUniversity. Зокрема, договори про надання освітніх послуг, відомості про завершення навчання дітей у зазначених навчальних закладах, довідки щодо вартості навчання дітей, пояснення відповідача з наведенням розрахунку вартості навчання дітей. У судовому засіданні 23.11.2023 р. ОСОБА_5 визнала оплату батьком навчання старшого сина у AshbySchool UK за 2014/2015 та 2016/2017 навчальні роки, зазначеної у довідці AshbySchool UK на загальну суму 26 166,89 фунтів стерлінгів, що в еквіваленті становило 764 909,54 грн. а також  BritishinternationalSchool, Kyiv за 2017/2018 навчальний рік, зазначеної у довідці від 01.09.2023 р. на суму 521 547,00 грн. З виконавчого провадження вбачається, що у сторін за період з 2013 року до 2020 року не було спору щодо суми заборгованості по сплаті аліментів і, відповідно, у відповідача не було потреби звертатися до державного виконавця з проханням зарахувати до сплати аліментів понесені ним витрати на навчання дітей у приватних навчальних закладах України та Англії, а також на проживання старшого сина в Англії за час його навчання. Претензія на суму 2 417 412 грн. виникла у позивачки лише у 2020 році. Апелянт звертає увагу на те, що для фізичної особи - підприємця на спрощеній системі оподаткування не передбачено визначення чистого доходу, з якого стягуються аліменти. При розрахунку аліментів, що підлягають стягненню з особи, яка здійснює підприємницьку діяльність як фізична особа-підприємець і перебуває на спрощеній системі оподаткування, не слід керуватись відомостями про оборотні кошти такої фізичної особи-підприємця, з яких неможливо встановити чистий дохід та який вказується без урахування витрат. За відсутності доказів розміру чистого доходу від підприємницької діяльності відповідача ОСОБА_1 , у суду першої інстанції були відсутні підстави для висновку про  наявність у відповідача заборгованості по сплаті аліментів у розмірі2 417 412 грн. Суд не врахував відомостей з ДПС України про суми усіх нарахованих та сплачених відповідачем  податків та зборів з доходу фізичної особи - підприємця, що перебуває на спрощеній системі оподаткування, які суд сам же запитував з метою їх врахування при визначенні боргу, розмір яких згідно наявної у ДПС України інформації складає 362 117,65 грн., а з урахуванням податкових зобов`язань відповідача по сплаті єдиного податку за 2015 рік, відомості про сплату якого у ДПС України відсутні, - ще 127 000,00 грн.При здійсненні розрахунку заборгованості відповідача по сплаті, аліментів суд не врахував податкові зобов`язання відповідача за спірний період, розмір яких становить усього 489 117,65 грн. На час звернення до суду з даним позовом старшому сину уже виповнилось 22 роки. Аліменти є власністю дитини, позивачкою не доведено  в чому полягає порушення її права та яким чином стягнення заборгованості по сплаті аліментів на утримання старшого сина відповідає його останнього.
В апеляційній інстанції ОСОБА_1 та його представники підтримали апеляційну скаргу та просять її задовольнити.
Позивачка ОСОБА_2 та її представник просять відхилити подану апеляційну скаргу, а рішення суду залишити без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.
Вислухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, в провадженні Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) перебуває виконавчого провадження НОМЕР_1, з примусового виконання виданого виконавчого листа №2610/23392/12, виданого Шевченківським районним судом міста Києва 08 квітня 2013 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня пред`явлення позову, починаючи з 02 жовтня 2012 року до досягнення повноліття дітей (а.с. 117-119 т. 1).
Постановою Київського апеляційного суду від 11 березня 2020 року у справі №761/39512/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну розміру та способу стягнення аліментів, змінено встановлений рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 04 березня 2013 року спосіб стягнення аліментів зі стягнення аліментів у розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу) відповідача.  Встановлено, що з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 підлягають аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій суми в розмірі 20 270,00 грн. щомісячно, починаючи з дня набрання даного рішення законної сили і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 167-179 т. 1).
Згідно довідки державного виконавця №ДВ/23 від 20 травня 2020 року до відділу надійшла заява стягувача ОСОБА_2 з відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків від 24 вересня 2019 року за №969/9/26-15-02-05-23за період з 1 кварталу 2013 року по 2 квартал 2019 року, де боржник ОСОБА_1 отримував наступні доходи:- 1 квартал 2013 року у ТОВ «Медичний Центр «ГЕМА-ФОНД» сума доходу - 159 200,00 грн., 1/3 частина аліментів, заборгованість 53 066,67 грн.;- 4 квартал 2015 року у ТОВ «Медичний Центр «ГЕМА-ФОНД» сума доходу - 2 540 000,00грн., 1/3 частина аліментів, заборгованість 846 666,67 грн.;- 1 квартал 2016 року у ТОВ «Медичний Центр «ГЕМА-ФОНД» сума доходу - 220 000,00 грн., 1/3 частина аліментів, заборгованість 73 333,00 грн.;- 2 квартал 2016 року у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Медичний Центр «ГЕМА-ФОНД» сума доходу - 1 946 300,00 грн, 1/3 частина аліментів, заборгованість 648 766,67 грн.;- 3 квартал 2016 року у ТОВ «Медичний Центр «ГЕМА-ФОНД» сума доходу - 1 092 000,00 грн., 1/3 частина аліментів, заборгованість 364 000,00 грн.;- 4 квартал 2016 року у ТОВ «Медичний Центр «ГЕМА-ФОНД» сума доходу - 251 921,00 грн., 1/3 частина аліментів, заборгованість 83 973,67 грн.;- 1 квартал 2018 року у ТОВ «Медичний Центр «ГЕМА-ФОНД» сума доходу - 973 038,00 грн., 1/6 частина аліментів, заборгованість 162 173,00 грн.;- 2 квартал 2018 року у ТОВ «Медичний Центр «ГЕМА-ФОНД» сума доходу - 308 200,00 грн., 1/6 частина аліментів, заборгованість 51 366,67 грн.;- 3 квартал 2018 року у ТОВ «Медичний Центр «ГЕМА-ФОНД» сума доходу - 462 400,00 грн., 1/6 частина аліментів, заборгованість 77 066,67 грн.;- 4 квартал 2018 року у ТОВ «Медичний Центр «ГЕМА-ФОНД» сума доходу - 634 167,00 грн., 1/6 частина аліментів, заборгованість 105 694,50 грн.;- 1 квартал 2019 року у ТОВ «Медичний Центр «ГЕМА-ФОНД» сума доходу - 435 133,00 грн., 1/6 частина аліментів, заборгованість 72 522,17 грн.
У зв`язку з цим державний виконавець встановив розмір заборгованості ОСОБА_1 по сплаті аліментів за період з 1 кварталу 2013 року по 2 квартал 2019 року у 2 538 629,00 грн. (а.с. 190-191 т. 2).
05 червня 2020 року представник ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) з заявою про перерахунок заборгованості по аліментах за виконавчим листом Шевченківського районного суду міста Києва №2610/23392/2012 від 08 квітня 2013 року (а.с. 222-225 т. 2).
До заяви представник ОСОБА_1 долучив копію витягу з реєстру платників податку від 17 грудня 2015 року №14011/І/26-59-17-05-31, відповідно якого ОСОБА_1 з 11 грудня 2015 року перебував на обліку в ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м.Києві як фізична особа - підприємець на спрощеній системі оподаткування (а.с. 226 т. 2).
За результатом розгляду вказаної заяви та доданих до неї документів, державним виконавцем видана довідку-розрахунок заборгованості по аліментам станом на 09 червня 2020 року, відповідно до якої у ОСОБА_1 станом на 09 червня 2020 року заборгованість по аліментам відсутня (а.с. 23-24 т. 3).
Згідно наявних даних ДПС  щодо доходів фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 за запитуваний період станом на 15 вересня 2022 року, останнім подано:
- податкову декларацію платника єдиного податку - фізичної особи - підприємця за 2015 рік, в якій задекларовано суму доходу за звітний (податковий) період у розмірі 2 540 000,00 грн.;
- податкову декларацію платника єдиного податку - фізичної особи - підприємця за 1 квартал 2016 рік, в якій задекларовано суму доходу за звітний (податковий) період у розмірі 220 000,00 грн.;
- податкову декларацію платника єдиного податку - фізичної особи - підприємця за півріччя 2016 року, в якій задекларовано суму доходу за звітний (податковий) період у розмірі 2 166 300,00 грн.;
- податкову декларацію платника єдиного податку - фізичної особи - підприємця за три квартали 2016 року, в якій задекларовано суму доходу за звітний (податковий) період у розмірі 3 258 300,00 грн.;
- податкову декларацію платника єдиного податку - фізичної особи - підприємця за 2016 рік, в якій задекларовано суму доходу за звітний (податковий) період у розмірі 4 130 221,00 грн.;
- податкову декларацію платника єдиного податку - фізичної особи - підприємця за 1 квартал 2017 рік, в якій задекларовано суму доходу за звітний (податковий) період у розмірі 922 300,00 грн.;
- податкову декларацію платника єдиного податку - фізичної особи - підприємця за півріччя 2017 року , в якій задекларовано суму доходу за звітний (податковий) період у розмірі 1 202 015,00 грн.(а.с. 2-4 т. 5).
Позивачка вважає, що ОСОБА_1 мав сплачувати на її користь аліменти на утримання дітей з вказаних вище доходів у таких розмірах: за 4 квартал 2015 року - 846 666,00 грн (1/3 частина від 2 540 000,00 грн);за 1 квартал 2016 року - 73 333,33 грн (1/3 частина від 220 000,00 грн);за 2 квартал 2016 року - 648 766,67 грн (1/3 частина від 1 946 300,00 грн);за 3 квартал 2016 року - 364 000,00 грн (1/3 частина від 1 092 000,00 грн);за 4 квартал 2016 року - 83 973,67 грн (1/3 частина від 251 921,00 грн);за 1 та 2 квартали 2017 року - 400 671,67 грн (1/3 частина від 1 202 015,00 грн), а разом, як стверджує позивач, сума заборгованості по аліментам становить 2 417 412, 00 грн, який позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь.
В ході розгляду справи суд отримав відомості ГУ ДПС у м.Києві, згідно яких у спірний період задекларований дохід ОСОБА_1 як фізичної особи-підприємця сстановить:
- звітний податковий період "2015 рік" - 2 540 000 грн. (декларація від 29.01.2016р. №1600008708);
- звітний податковий період "2016 рік" - 4 130 221 грн. (декларація від 09.02.2016р. №1700052707);
- звітний податковий період "1 півріччя 2017 рік" - 1 202 015 грн. (декларація від 04.08.2017р. №17000140110).(а.с.123-131 т. 6).
Також, податковий орган повідомив, що ОСОБА_1 у період з 11 грудня 2015 року по 27 березня 2019 року у реєстрі платників єдиного податку перебував як платник 3 групи за ставкою 5% від розміру одержаного доходу.
Відповідно до облікових даних інтегрованих карток платника податків інформаційно-комунікаційної системи контролюючого органу по платнику податків ОСОБА_7 обліковується сплата: у 2016 році єдиного податку в сумі 264 515 грн., єдиного внеску, для фізичних осіб-підприємців, у т.ч. які обрали спрощену систему оподаткування та осіб, які проводять незалежну професійну діяльність в сумі 3 605,65 грн.; у 2017 році (станом на 30 червня 2017 року) єдиного податку в сумі 90 497 грн., єдиного внеску, для фізичних осіб-підприємців, у т.ч. які обрали спрощену систему оподаткування та осіб, які проводять незалежну професійну діяльність в сумі 3 500 грн. В 2015 році по платнику податків ОСОБА_1 відсутня сплата податків.
З`ясувавши обставини справи, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову ОСОБА_2 .  Суд визначив, що розмір заборгованості за аліментами ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 згідно рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 04 березня 2013 року у справі №2610/23392/2012 та за виконавчим листом №2610/23392/2012 від 08 квітня 2013 року Шевченківського районного суду міста Києва за період з 01 січня 2013 року по 10 березня 2020 року становить 2 498 972 грн. 85 коп. Суд стягнув з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість за аліментами згідно рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 04 березня 2013 року у справі №2610/23392/2012 та за виконавчим листом №2610/23392/2012 від 08 квітня 2013 року Шевченківського районного суду міста Києва за період з 01 січня 2013 року по 10 березня 2020 року в сумі 2 417 412 грн. 00 коп.
Колегія суддів не вбачає підстав для скасування такого рішення суду першої інстанції.
Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.
За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина третя статті 181 СК України).
Відповідно до положень ч. 1 ст. 195 СК України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном.
Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а у разі спору - судом (ч. 4 ст. 195 СК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.
Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ОСОБА_1 у 4 кварталі 2015 року, у 2016 році та у першому півріччі 2017 року отримував дохід від здійснення підприємницької діяльності к фізична особа-підприємець. Отриманий ним дохід як фізичною-особою підприємцем не був врахований при визначенні розміру аліментів, який підлягав сплаті на підставі рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 04 березня 2013 року, у частці від заробітку (доходу) платника. 
Задекларований дохід ОСОБА_1 у 2015 році склав 2 540 000 грн., у 2016 році склав 4 130 221 грн., у першому півріччі 2017 році склав 1 202 015 грн., що загалом становить 7 872 236 грн., при цьому, з урахуванням отриманої інформації від податкового органу, ОСОБА_1 сплатив у вказаний період 355 012 грн. єдиного податку, 7 105 грн. 65 коп. єдиного внеску, для фізичних осіб-підприємців, у т.ч. які обрали спрощену систему оподаткування та осіб, які проводять незалежну професійну діяльність.
ОСОБА_2  надала  розрахунок заборгованості по аліментам, який ґрунтується на відомостях ГУ ДПС у м.Києві та облікових даних інтегрованих карток платника податків інформаційно-комунікаційної системи контролюючого органу.  Виходячи із задекларованого доходу та сум сплачених податків  ОСОБА_1 , має перед позивачкою заборгованість по сплаті аліментів, розмір  якої становить 2 417 412 грн. 00 коп.
Заперечуючи наявність підстав для прийняття до розрахунку даних щодо задекларованого доходу, оскільки такий дохід є валовим  і включає в себе суми витрат, ОСОБА_1 не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження розміру отриманого ним як фізичною особою-підприємцем чистого доходу, а також на підтвердження того, що він не мав доходу як фізична особа-підприємець.  Відтак, суд першої інстанції дійшов законного і обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_2 та стягнув з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість за аліментами в сумі 2 417 412 грн. 00 коп.
Колегія суддів відхиляє посилання апелянта на оплату ОСОБА_1 навчання дітей у приватних навчальних закладах в Україні та у Великій Британії: AshbySchool, PecherskSchoolinternational, BritishmtcrnaLionalSchool, PlymouthUniversity, на підтвердження чого надавалися відповідні докази. Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги представник ОСОБА_1 звертав увагу, що в судовому засіданні 23.11.2023 р. ОСОБА_2 сама визнала обставини оплати батьком навчання старшого сина у AshbySchool UK за 2014/2015 та 2016/2017 навчальні роки, зазначеної у довідці AshbySchool UK на загальну суму 26 166,89 фунтів стерлінгів, що в еквіваленті становило 764 909,54 грн та BritishinternationalSchool, Kyiv за 2017/2018 навчальний рік,  на суму 521 547,00 грн.  Оплата навчання дітей у приватних школах в Україні та в навчальних закладах Великої Британії не є витратами на покриття звичайних потреб дітей, що охоплюється поняттям аліментів. А тому суд першої інстанції обґрунтовано відхилив доводи представника ОСОБА_1 на оплату ОСОБА_1 навчання дітей у приватних навчальних закладах в Україні та у Великій Британії, оскільки здійснення ним таких дій не звільняло його від виконання обов`язку сплати аліментів на утримання дітей, який визначений рішенням суду. 
Суд першої інстанції обґрунтовано врахував, що ОСОБА_1 не звертався до державного виконавця з проханням зарахувати до сплати аліментів понесені ним витрати на навчання дітей у приватних навчальних закладах України та Великій Британії, а також на проживання старшого сина у Великій Британії за час навчання, на що він посилався в заперечення на позовні вимоги.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 не звертався до суду із вимогами про припинення стягнення аліментів або визначення місця проживання дитини разом  з ним.
ОСОБА_1   здійснював сплату аліментів на утримання дітей у спірний період, тим самим визнавав свій обов`язок, хоча без урахування його доходу як фізичної особи-підприємця.
Колегія суддів відхиляє доводи апелянта  про безпідставне прийняття судом до уваги відомостей з ДПС України про суми задекларованих доходів ОСОБА_1 , оскільки з таких відомостей неможливо установити  чистий дохід відповідача. ОСОБА_1 не спростовував по суті доводів щодо наявності у нього доходу як фізичної особи-підприємця.  Будучи зобов`язаною стороною, не надав належних та допустимих доказів на підтвердження розміру свого чистого доходу.
Оскаржуючи рішення суду першої інстанції, ОСОБА_1 сам посилався на те, що суд не врахував його податкових зобов`язань  за спірний період на суму 489 117,65 грн. при обрахуванні розміру заборгованості по аліментам. це навпаки правильність висновків суду першої інстанції про наявність у ОСОБА_1 заборгованості, адже при нарахуванні аліментів його дохід як фізичної особи-підприємця не враховувався. При цьому з рішення суду убачається, що  при визначені розміру заборгованості суд врахував суми сплачених відповідачем  податків.  На спростування наведених позивачкою розрахунків ОСОБА_1 доказів суду не надав.
Колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляційної скарги про недоведеність позивачкою порушення свого права з огляду на досягнення старшим судом на час подачі позову 22 років.  Предметом спору є стягнення заборгованості по сплаті аліментів, тобто належних до сплати сум за минулий період. Рішенням суду позивачка ОСОБА_2 є особою, на користь якої здійснюється сплата аліментів на утримання дітей.
Враховуючи викладене, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
 
Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -
 
п о с т а н о в и в:
 
Апеляційну скаргу адвоката Дикого Юрія Олеговича, який діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 29 листопада 2023 року без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
 
Повне судове рішення складено 30  січня 2024 року. 

Суддя-доповідач                                                    Шебуєва В.А.
 
         Судді                                                               Крижанівська Г.В.
 
                                                                                 Матвієнко Ю.О.