Номер провадження: 22-ц/813/2367/24 
Справа № 521/5780/23
Головуючий у першій інстанції Гуревський В.К.
Доповідач Дришлюк А. І.
Категорія 48

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.01.2024 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді Дришлюка А.І., суддів Драгомерецького М.М., Громіка Р.Д.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін у м. Одесі справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 07 вересня 2023 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину,

ВСТАНОВИВ:

07 березня 2023 року до Малиновського районного суду м. Одеси звернулася із позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , в якому просила стягувати з відповідача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_4 , яка продовжує навчання, ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі прожиткового мінімуму 2272 гривні, починаючи з моменту подачі даної позовної заяви до закінчення донькою навчання, але не більше як до досягнення нею 23 років; стягнути з позивача борг по аліментам у розмірі 51701,61 (п`ятдесят одна тисяча сімсот одна гривня 61 коп.) (т. 1, а.с. 1-2).
Ухвалою суду від 05 квітня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_5 в частині вимог про стягнення заборгованості по сплаті аліментів на утримання дитини - залишено без розгляду та продовжено провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання (т. 1, а.с. 35).
07 вересня 2023 року рішенням Малиновського районного суду м. Одеси вирішено позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_6 про стягнення аліментів на повнолітню дитину задовольнити частково; стягнути з ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; місце реєстрації – АДРЕСА_1 ; РНОКПП - НОМЕР_1 ) на користь повнолітньої дочки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , аліменти на утримання у твердій сумі в розмірі 1000 гривень (одна тисяча грн 00 коп.) його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з дня подання позовної заяви, а саме – 02 березня 2003 року до досягнення ОСОБА_4 23 років, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_4 (при умові продовження навчання); стягнути з ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; місце реєстрації – АДРЕСА_1 ; РНОКПП - НОМЕР_1 ) на користь держави судовий збір у розмірі 1073,60 гривень (одна тисяча сімдесят три грн 60 коп.) (т. 2, а.с. 15-18).
11 вересня 2023 року канцелярією Одеського апеляційного суду зареєстровано апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 07 вересня 2023 року. Апелянт не погоджується із оскаржуваним рішенням, вважає його таким, що не відповідає нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи. Апелянт зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що донька сторін продовжує навчання у вищому навчальному закладі та визначений в оскаржуваному рішенні розмір аліментів є низьким для її забезпечення. Крім того, апелянт наголошує, що відповідач ніколи не сплачував аліменти та умисно ухиляється від їхньої сплати, у зв`язку з чим утворилася заборгованість у розмірі 46000 гривень. З огляду на викладене в апеляційній скарзі, апелянт просить скасувати рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 07 вересня 2023 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 .
Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. Апеляційне провадження за скаргою ОСОБА_1 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 07 вересня 2023 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_6 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, було відкрито в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи.
Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.
З врахуванням недостатньої кількості суддів в Одеському апеляційному суді (з 2013 року кількість суддів в цивільній палаті зменшилася з 48 до 10, які фактично здійснюють судочинство), щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (без урахування суддів, які хворіють, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці, тимчасово відряджені до Одеського апеляційного суду), що створює надмірне навантаження та виключає можливість розгляду справи в строки, передбачені національним законодавством, судом апеляційної інстанції було здійснено розгляд справи з врахуванням поточного навантаження, яке обумовило затягування розгляду справи по незалежним від суду причинам.
Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши матеріали цивільної справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що при встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. Також, суд першої інстанції зазначив, що посилання відповідача на те, що він не може працювати, не підтверджено належними доказами. Відповідач є інвалідом 3 групи, що не перешкоджає працювати та отримувати відповідний дохід. Крім того, суд першої інстанції зауважив, що небажання отримувати дохід є суб`єктивним рішенням відповідача, що впливає на наявність заборгованості зі сплати аліментів на дитину до 18 років та ухиленням від утримання дитини, яка продовжує навчання. Щодо перебування на утриманні відповідача його матері, то до суду не надано жодного доказу майнового стану особи (розмір заробітної плати, пенсії, соціальних виплат тощо). Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що відповідач не надав суду доказів про відсутність можливості надавати повнолітній дитині матеріальну допомогу на навчання у розмірі, яку визначив суд. Враховуючи встановлені конкретні обставини справи, стан здоров`я та матеріальне становище повнолітньої дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, суд першої інстанції вирішив, що з відповідача слід стягувати аліменти на період навчання ОСОБА_4 у розмірі 1000,00 грн, починаючи з 07 березня 2023 (дня пред`явлення позову) до закінчення навчання, але не більше, ніж до досягнення ОСОБА_4 23 річного віку, що буде необхідною і достатньою матеріальною допомогою позивачу на період навчання (т. 2, а.с. 17).
Апеляційний суд, відхиляючи апеляційну скаргу, вважає за потрібне зазначити наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Обставини справи та оцінка апеляційного суду.
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 16 березня 2005 року, виданого Першим відділом РАЦС Малиновського районного управління юстиції м. Одеси (т. 1, а.с. 17).
На теперішній час ОСОБА_4 досягла повнолітня, проживає разом з позивачкою за адресою: АДРЕСА_2 , та, як зазначає позивач, перебуває на її утриманні (т. 1, а.с. 1).
Позивач (апелянт) зазначає, що оскільки їх спільна із відповідачем дитина продовжує навчання у вищому навчальному закладі, то потребує матеріальної підтримки з боку батьків. 
Відповідно до ч. 1 ст. 18 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини Батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Згідно з ч. 2 ст. 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
За ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. 
Статтею 199 СК України визначено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином (ст. 200 СК України).
При цьому, визначаючи розмір аліментів, судом мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.
З 05 вересня 2022 року ОСОБА_4 є студенткою факультету Мистецтва і дизайну, спеціальності 021 «Аудіовізуальне мистецтво та виробництво», денної форми навчання Міжнародного гуманітарного університету, на умовах контракту. Вартість навчання складає 23600 грн на рік, що підтверджується договором про надання освітніх послуг №021-078-1кд від 05 вересня 2022 року (а.с. 7-11). Інші відомості стосовно витрат, що пов`язані із навчанням доньки сторін, у матеріалах справи відсутні.
Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.
Згідно з ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.
Відповідно до п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_6 отримує пенсію по інвалідності, 3 групи, загальне захворювання (т. 1, а.с. 47). Загальна сума призначеної пенсії 2093 гривні, сума до виплати – 1046,50 грн (т. 1, а.с. 51).
Ухвалами Малиновського районного суду від 27 червня 2023 року були витребувані наступні докази:
1) з Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси) інформацію про хід виконавчого провадження №56268583 щодо примусового виконання виконавчого листа №520/12655/17, виданого 16 березня 2018 року Київським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на користь ОСОБА_1 (т. 1, а.с. 74-75);
2) з Головного управління ДПС в Одеській області відомості про доходи ОСОБА_2 як фізичної особи у період з 28 лютого 2023 року по теперішній час;
3) з Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» інформацію щодо банківських рахунків на ім`я ОСОБА_2 та наявності коштів на зазначених рахунках за період з 28 лютого 2023 року по теперішній час;
4) з Територіального сервісного центру № 5141 Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Одеській області інформацію: які транспортні засоби зареєстровані за громадянином України ОСОБА_2 станом на теперішній час;
5) з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно інформацію про реєстрацію права власності на будь-яке нерухоме майно за громадянином України ОСОБА_2 станом на теперішній час (т. 1, а.с. 71-72).
Згідно з матеріалами виконавчого провадження АСВП №56268583, копія якого наявна в цивільній справі (т. 1, а.с. 105-275), державними виконавцями було здійснено ряд відповідних виконавчих дій для з`ясування наявності чи відсутності у платника аліментів офіційного місця працевлаштування, доходів (заробітку), рухомого та/або нерухомого майна та встановлено, що (т. 1, а.с. 124, 176):
- з Реєстру прав власності на нерухоме майно: за вказаними параметрами запиту у Реєстрі прав власності на нерухоме майно відомості відсутні;
-з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна: за вказаними параметрами запиту у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відомості відсутні;
- з Державного реєстру іпотек: за вказаними параметрами запиту у Державному реєстрі іпотек відомості відсутні.
Згідно з розрахунком заборгованості відповідача зі сплати аліментів станом на 22 червня 2023 року заборгованість становить 48822,61 грн (т. 1, а.с. 275).
Зі змісту відповіді Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Одеській області, на виконання ухвали від 27 червня 2023 року, вбачається, що станом на 29 червня 2023 року на ім`я ОСОБА_2 транспортні засоби не зареєстровані (т. 2, а.с. 1).
У листі Головного управління ДПС в Одеській області зазначено, що згідно з відомостями Державного реєстру фізичних осіб – платників податків про джерела та суми доходів, отриманих від податкових агентів, та/або про суми доходів, отриманих само зайнятими особами, а також суму річного доходу, задекларованого фізичною особою в податковій декларації про майновий стан і доходи за 1 квартал 2023 року на ОСОБА_6 інформація про доходи відсутня (т. 2, а.с. 3).
З виписок за договором №б/н за період 28 лютого 2023 року – 27 червня 2023 року, наданої АТ КБ «Приват Банк», вбачається, що у відповідача наявні 2 банківські картки: кредитна картка, баланс якої на кінець періоду складає -66,61 грн (т. 2, а.с. 5 зворот), та картка для виплат (т. 2, а.с. 6).
Згідно з випискою по картці для виплат за період 28 лютого 2023 року – 27 червня 2023 року відповідач отримував виплати від Пенсійного фонду:
- 13 березня 2023 року пенсію в розмірі 1046,50 грн;
- 13 квітня 2023 року пенсію в розмірі 1046,50 грн;
- 12 травня 2023 року пенсію в розмірі 1046,50 грн;
- 13 червня 2023 року пенсію в розмірі 1046,50 грн (т. 2, а.с. 6).
Частинами 1-3 ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
З огляду на наявні в матеріалах справи докази, які свідчать про те, що відповідач не має можливості сплачувати аліменти на повнолітню дочку, яка продовжує навчатися, у розмірі, заявленому позивачем (2272 гривні), оскільки такий розмір перевищує дохід відповідача (2093 грн), апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції щодо визначеного розміру аліментів. Інших доказів на підтвердження того, що окрім пенсії відповідач має інші доходи матеріали справи не містять та самим позивачем (апелянтом), на якого покладається тягар доказування обставин, на які позивач посилається, як на підставу задоволення позовних вимог, ні до суду першої інстанції, ні до апеляційного суду не надано. А тому, оскільки доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України), а суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи (ч. 6 ст. 81 ЦПК України), апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції здійснив повний та всебічний розгляд справи в межах доказів, що були наявні в матеріалах справи та дійшов правильних висновків по суті заявлених позивачем вимог, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Таким чином, оскільки доводи апеляційної скарги не спростували правильних висновків суду першої інстанції, апеляційний суд на підставі ст. 375 ЦПК України, відхиляючи апеляційну скаргу, залишає оскаржуване рішення без змін.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – відхилити.
Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 07 вересня 2023 року – залишити без змін.

Постанова Одеського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та подальшому оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду                         А.І. Дришлюк

       Р.Д. Громік

       М.М. Драгомерецький