Кропивницький апеляційний суд 

№ провадження 33/4809/138/24 Головуючий у суді І-ї інстанції Стручкова Л. І. 
Категорія - 130  Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Ткаченко Л. Я. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.03.2024 року.Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду Ткаченко Л.Я., розглянувши у порядку апеляційного перегляду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Боровського Валерія Антоновича на постанову Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 06 лютого 2024 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Олександрія, з вищою освітою, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,
визнано виннуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на підставі ст. 36 КУпАП остаточно адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, а також стягнуто на користь держави судовий збір в сумі 605 гривень 60 копійок.
за участю: 
особи, яка притягається до 
адміністративної відповідапльності – ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И Л А:
Згідно постанови Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 06 лютого 2024 року, ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що він 12 грудня 2023 року о 22 годині 40 хвилин в м.Олександрії Кіровоградської області, по вул.6-го Грудня, керуючи транспортним засобом «Mercedes-Benz», номерний знак НОМЕР_2 , не вибрав безпечної швидкості та не врахував дорожню обстановку, здійснив виїзд за межі проїзної частини та здійснив наїзд на перешкоду. Внаслідок чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження, з матеріальними збитками, та пошкоджений паркан. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.п «б» п. 2.3, п. 12.1 Правил дорожнього руху.
Відповідальність за дане адміністративне правопорушення передбачена ст. 124 КУпАП.
Окрім цього, 12 грудня 2023 року о 22 годині 40 хвилин в м.Олександрії Кіровоградської області, по вул.6-го Грудня, ОСОБА_1 , керував транспортним засобом засобом «Mercedes-Benz», номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, не внятне мовлення. Від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою алкотестера «Драгер» на місці водій відмовився. Після приїзду до лікарні для проходження медичного огляду, ОСОБА_1 категорично відмовився, що підтверджується висновком лікаря №1120. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.
Відповідальність за дане адміністративне правопорушення, передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Не погоджуючись з вказаним рішенням районного суду, захисник Боровський В.А., подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити постанову міськрайонного суду в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, та провадження по справі у цій частині закрити на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП закрити.
В іншій частині постанову щодо ОСОБА_1 в частині визнання його винуватим за ст. 124 КУпАП залишити без змін.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що з відеозаписів доданих до протоколу після з`ясування всіх обставин події видно, що поліцейський пропонує водієві ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціального технічного пристрою - алкотертеру, на що водій відмовляється, після цього поліцейський пропонує пройти огляд на стан сп`яніння в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення, на що водій ОСОБА_1 погоджується. Далі, водій разом з поліцейським прибувають в медичний заклад, в якому ОСОБА_1 проходить огляд на стан сп`яніння. Лікарем був виміряний артеріальний тиск та проведено аналіз вестибулометрії водія (пальце-носову пробу, спонтанний ністагм).
При цьому лікар також пропонує використання спеціального технічного пристрою - алкотерстера, однак водій ОСОБА_1 знаючи про їх неточність та некоректність в роботі пропонує здати для дослідження свої біологічні зразки - кров, з метою більш точного та якісного аналізу стану водія.
Проте, в цьому ОСОБА_1 категорично відмовляють, без зазначення причини.
Після цього, на водія ОСОБА_1 поліцейський складає протокол про вчинення адміністративного правопорушення за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння.
Проте, на думку строни захисту водій ОСОБА_1 від проходження не відмовлявся.
Проходження огляду за допомогою тільки - алкотестера не є безальтернативним, і обов`язковим. Інструкція «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» цього не визначає.
Крім того, двогодинний термін з моменту виявлення до моменту проведення огляд у медичному закладі минув.
За таких обставин, поліцейський та лікар не забезпечили проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, порушили порядок проведення огляду особи на стан алкогольного сп`яніння передбачений ч. 3 ст. 266 КУпАП, п. 7 розділу І п.9 розділу II Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735, що тягне його недійсність.
Отже, обставина зазначена в протоколі про адміністративне правопорушення, про відмову водія від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку - не відповідає дійсності, а тому рішення суду першої інстанції в частині визнання ОСОБА_1 винуватим за ч.1 ст. 130 КУпАП є незаконним.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_1 у підтримку апеляційних вимог та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.
Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст.252 КУпАП).
Постанова суду першої інстанції повністю відповідає зазначеним вище вимогам.
Згідно п.1 ч.8 ст.294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.
Як слідує із апеляційних вимог оскаржувана постанова суду першої інстанції про визнання винуватості ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП не оспорюється, а тому апеляційний суд, рішення в цій частині не переглядає.
Стаття 7 КУпАП визначає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Частина 1 ст. 130 КупАП передбачає адміністративну відповідальність особи за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно з п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМ України №1306 від 10 жовтня 2001 року (з послідуючими змінами і доповненнями) водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Європейський суд з прав людини у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (рішення від 29 червня 2007 року) зазначив, що будь-особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Отже ОСОБА_1 , який реалізував своє право володіти і керувати автомобілем, тим самим погодився нести відповідальність та виконувати обов`язки згідно встановлених в Україні правових норм у сфері дорожнього руху.
Судом першої інстанції встановлено, що  ОСОБА_1 12 грудня 2023 року о 22 годині 40 хвилин в м.Олександрії Кіровоградської області, по вул.6-го Грудня, керуючи транспортним засобом «Mercedes-Benz», номерний знак НОМЕР_2 , не вибрав безпечної швидкості та не врахував дорожню обстановку, здійснив виїзд за межі проїзної частини та здійснив наїзд на перешкоду. Внаслідок чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження, з матеріальними збитками, та пошкоджений паркан. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.п «б» п. 2.3, п. 12.1 Правил дорожнього руху.
Окрім цього, 12 грудня 2023 року о 22 годині 40 хвилин в м.Олександрії Кіровоградської області, по вул.6-го Грудня, ОСОБА_1 , керував транспортним засобом засобом «Mercedes-Benz», номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, не внятне мовлення. Від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою алкотестера «Драгер» на місці водій відмовився. Після приїзду до лікарні для проходження медичного огляду, ОСОБА_1 категорично відмовився, що підтверджується висновком лікаря №1120. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

За таких обставин районний суд дійшов правильного висновку, що ОСОБА_1 допустив порушення п.п «б» п. 2.3, п. 12.1, 2.5 ПДР України та вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст. 124, ч.1 ст.130 КУпАП.
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчинені вказаних адміністративних правопорушень підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим.
Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.
Так, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП підтверджується доказами, а саме: 
-протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №598031 від 13.12.2023 року, яким зафіксовано, що  ОСОБА_1 12 грудня 2023 року о 22 годині 40 хвилин в м.Олександрії Кіровоградської області, по вул.6-го Грудня, керував транспортним засобом засобом «Mercedes-Benz», номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, не внятне мовлення. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився;
-висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 13.12.2023 року №1120, відповідно до якого ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду за допомогою газоаналізатора «Драгер»;
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду;
-відеозаписом, який долучений працівниками поліції до протоколу, на якому зафіксовані обставини зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №598031 від 13.12.2023 року.
Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб, а тому будь-які сумніви у їх достовірності та істинності відсутні.
Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали по документуванню адміністративного правопорушення складено відповідно до вимог ст.256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 07 листопада 2015 року; Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції від 06 листопада 2015 року; Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09 листопада 2015 року.
Зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення ознаки алкогольного сп`яніння, виявлені працівниками поліції 05 лютого 2023 року у ОСОБА_1 а саме: запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, не внятне мовлення, в розумінні розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09 листопада 2015 року, є безпосередніми підставами для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, а у разі незгоди особи з результатом або відмови від такого огляду в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення.
Отже, зі змісту оскаржуваної постанови суду першої інстанції вбачається, що при прийнятті рішення суд першої інстанції повно, об`єктивно та всебічно проаналізував зібрані по справі докази, дав їм належну оцінку та дійшов правильного й законного висновку про доведеність винності ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і такий висновок, всупереч тверджень апелянта, ґрунтується на наявних у матеріалах справи доказах.
Доводи апеляційної скарги захисника, що працівниками поліції не дотримано процедуру та не забезпечено проведення огляду особи на стан алкогольного сп`яніння є безпідставними, оскільки такі доводи спростовуються наявним в матеріалах справи доказами заначені вище.
Доводи ОСОБА_1 про те, що він не «довіряє» результатам приладу Драгер, оскільки з мережі інтернет йому відомі неправильні його результати не приймаються до уваги.
Так, у відповідності до п. 1.10 ПДР України, ОСОБА_1 являється водієм та є безпосереднім учасником дорожнього руху.
Згідно п. 1.3 ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.
При цьому, у відповідності до п. 2.5 ПДР України, ОСОБА_1 повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Таким чином, ОСОБА_1 у відповідності до чинного законодавства, зобов`язаний був на вимогу поліцейського пройти огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, а не відшукувати надумані підстави для відмови від його проходження.
Оцінюючи сукупність наявних в справі доказів, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційні твердження з приводу відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого, ч.1 ст.130 КУпАП, не відповідають встановленим обставинам справи та повністю спростовуються сукупністю досліджених в суді першої інстанції матеріалів справи про адміністративне правопорушення, та відповідно розцінюються, як такі, що спрямовані на уникнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності.
Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу вищевказаного адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено. Як і не встановлено істотних порушень норм КУпАП, які могли б стати підставою для скасування постанови.
Даючи оцінку доводам, викладеним у апеляційній скарзі, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення ЄСПЛ у справах «Серявін та інші проти України», «Трофимчук проти України», «Проніна проти України»). Отже, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо наведення обґрунтування рішення, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
Апеляційний суд враховує, що викладені в цій постанові висновки прийнятого рішення та його мотивування є достатніми і зрозумілими та відповідають вимогам закону.
Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції було прийнято законне і обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушеннь, передбачених ст.124 ч.1 ст.130 КУпАП, з наведенням обґрунтованої мотивації прийнятого рішення.
Обраний суддею вид адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, відповідає обставинам справи, вимогам ст.ст.23, 33 КУпАП, окрім того санкцією ч.1 ст.130 КУпАП не передбачено альтернативних видів стягнення.
Враховуючи наведене, постанова судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 06 лютого 2024 року щодо ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, і підстав для її скасування або зміни не вбачається.
На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, суддя апеляційного суду,-
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 06 лютого 2024 року стосовно ОСОБА_1 за ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького
апеляційного суду Л.Я. Ткаченко