ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2024 року	Львів	Справа № 380/5225/23 пров. № А/857/17270/23	
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого-судді -                                            Мікули О. І.,
суддів          -                                                    Курильця А. Р., Пліша М. А., 

розглянувши в порядку письмового провадження у м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 24 серпня 2023 року у справі №380/5225/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Львівській області", Національної гвардії України про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,-

суддя в 1-й інстанції – Брильовський Р. М.,
дата ухвалення рішення – 24.08.2023 року, 
місце ухвалення рішення – м.Львів,
дата складання повного тексту рішення – не зазначено,

                                                         в с т а н о в и в:

Позивач – ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача – Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Львівській області", Національної гвардії України, в якому просив визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо відмови йому у підготовці та наданні оновлених довідок про розмір грошового забезпечення станом на 29 січня 2020 року, станом на 01 січня 2021 року, станом на 01 січня 2022 року, станом на 01 січня 2023 року для перерахунку пенсії з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2020 року, на 01 січня 2021 року, на 01 січня 2022 року на 01 січня 2023 року, відповідно, та множенням на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з п.4 Постанови Кабінету Міністрів України “Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб” №704 від 30 серпня 2017 року; зобов`язати Державну установу “Територіальне медичне об`єднання МВС України по Львівській області” підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області і йому оновлену довідку про розмір грошового забезпечення за посадою “начальник юридичної служби УЗТрК ВВ МВС України” для перерахунку пенсії за вислугу років (довічно) за пенсійною справою - 1303006794 (МВС) від 28 грудня 2010 року станом на 29 січня 2020 року, станом на 01 січня 2021 року, станом на 01 січня 2022 року, станом на 01 січня 2023 року для перерахунку пенсії з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 29 січня 2020 року, на 01 січня 2021 року, на 01 січня 2022 року та на 01 січня 2023 року, відповідно, та множенням на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з п.4 Постанови Кабінету Міністрів України “Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб” №704 від 30 серпня 2017 року та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення).
Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 13 червня 2023 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної установи “Територіальне медичне об`єднання МВС України по Львівській області” про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії в частині позовних вимог щодо визнання протиправною бездіяльність Державної установи “Територіальне медичне об`єднання МВС України по Львівській області” щодо не виготовлення та не направлення довідок про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 29 січня 2020 року, 01 січня 2021 року, 01 січня 2022 року та зобов`язання виготовити такі довідки залишено без розгляду.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 24 серпня 2023 року у задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, позивач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального права та підлягає скасуванню. В обґрунтування вимог апеляційної скарги покликається на те, що предметом цього спору є вимога надати довідки про грошове забезпечення саме за посадою «начальника юридичної служби УЗТРК ВВ МВС України», як особі, що звільнена з військової служби у 2010 році і якій призначена довічна пенсія за вислугу років за пенсійною справою №1303006794 (МВС). Зазначає, що видача таких довідок в МВС для осіб звільнених у зазначений період регулюється вимогами Наказу МВС від 16 квітня 2021 року №291, відповідно до якого територіальні медичні об`єднання МВС уповноважені на видачу таких довідок, що є загальновідомим фактом і належить до завдань таких установ. Вказує, що він є ветераном органів МВС, первинна пенсія за вислугу років йому призначена з 28 грудня 2010 року по лінії МВС України, а з 27 жовтня 2016 року отримує пенсію за вислугу років по лінії НГ України, що не позбавляє його права на отримання довідки про грошове забезпечення за посадою, по якій призначена первинна пенсія за вислугу років. З врахуванням наведеного, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити. 
Відповідач – ГУ Національної гвардії України подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає про те, що з 27 жовтня 2016 року по теперішній час позивач отримує пенсію за останньою штатною посадою «заступник командира по роботі з особовим складом 1-го стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 Східного оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України» відповідно до його заяви про призначення пенсії від 25 квітня 2017 року. Вказує, що підстави для зобов`язання Головного управління НГУ скласти та направити до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області нову довідку про грошове забезпечення для перерахунку пенсії, як того вимагає позивач, є необґрунтованим та передчасним, оскільки позивачем не надано жодного доказу відмови надання Головним управлінням НГУ довідок після надходження списків для перерахунку пенсії від Головних управлінь Пенсійного фонду України. Таким чином, вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, який ухвалив законне та обґрунтоване рішення, а тому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін. 
Відповідачем – ДУ "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Львівській області" відзив на апеляційну скаргу поданий не був. Відповідно до ч.4 ст.304 КАС України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Справа розглядалася в порядку спрощеного позовного провадження судом першої інстанції.
Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без виклику учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. 
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзив на апеляційну скаргу у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін з таких підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області та отримує пенсію відповідно до Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” №2262-ХІІ від 09.04.1992 по лінії Національної гвардії України.
Позивач звернувся до Державної установи “Територіальне медичне об`єднання МВС України по Львівській області” із заявою, в якій просив підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Львівській області нову довідку про розмір грошового забезпечення, станом на 29 січня 2020 року, 01 січня 2021 року, 01 січня 2022 року та 01 січня 2023 року, із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, для проведення перерахунку основного розміру пенсії.
Листом від 21 березня 2023 року №33/34-899 Державна установа “Територіальне медичне об`єднання МВС України по Львівській області” повідомила позивача про те, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року №45 “Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб”, передбачено “довідки видаються державним органом, з якого особи були звільненні із служби” у його випадку Національною гвардією України. Державна установа “Територіальне медичне об`єднання МВС України по Львівській області” не має жодних підстав для виготовлення та направлення до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області нової довідки про розмір грошового забезпечення. Рекомендовано позивачу звернутися до Національної гвардії України.
Позивач не погодився із такими діями відповідача щодо відмови у видачі нової довідки, відтак звернувся у суд із цим позовом.
Відмовляючи в позові, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 первинно призначено пенсію з 28 грудня 2010 року по лінії МВС України, а з 27 жовтня 2016 року у зв`язку з переглядом розміру пенсії відповідно до статті 2 Закону №2262-ХІІ позивач отримує пенсію за вислугу років по лінії НГ України, при цьому, відповідно до вимог Постанови КМУ від 13 лютого 2008 року №45 “Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб” довідки видаються державним органом, з якого особи були звільненні із служби, а тому підстави для визнання протиправною бездіяльності Державної установи “Територіальне медичне об`єднання МВС України по Львівській області” щодо відмови підготувати та надати Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області оновлену довідку про розмір грошового забезпечення позивача станом на 01 січня 2023 року та зобов`язання до вчинення вищевказаних дій відсутні.
Такий висновок суду першої інстанції, на думку колегії суддів, відповідає нормам матеріального права та фактичним обставинам справи і є правильним, законним та обґрунтованим, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Згідно з ч.5 ст.17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян, які знаходяться на службі в Збройних Силах України і інших військових формуваннях, а також членів їх сімей.
Правовою основою для реалізації гарантії перерахунку призначених пенсій у зв`язку зі збільшенням рівня грошового забезпечення діючих військовослужбовців, є положення частини третьої статті 43 та частини четвертої статті 63 Закону України № 2262-XII.
Так, згідно з ч.3 ст.43 Закону №2262-XII пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за вказаним Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до ч.1, 2, 4 ст.63 Закону №2262-ХІІ перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за вказаним Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію вказаного Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.
Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами Закону України №2262-ХІІ. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію Закону України №2262-ХІІ.
Усі призначені за вказаним Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом України № 2262-ХІІ, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за зазначеним Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
Механізм проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України № 2262-XII, визначений Порядком №45, згідно із пунктом 1 якого пенсії, призначені відповідно до Закону №2262-ХІІ у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.
Так, у цій справі вимоги позивача про видачу оновленої довідки для перерахунку пенсії відповідно до Постанови №704 обумовлені підвищенням розміру грошового забезпечення відповідних категорій осіб рядового та начальницького складу через зростання прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року.
Ч.4 ст.9 Закону України від 20 грудня 1991 року №2011-XII “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей” передбачає, що грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Постановою №704 встановлено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу.
Відповідно до п.2 Постанови №704 грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Додатком 1 до постанови №704 визначено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу.
21 лютого 2018 року Кабінет Міністрів України ухвалив постанову №103, пунктом 6 якої внесено зміни до постанов Кабінету Міністрів України, що додаються. Зокрема, у постанові № 704 пункт 4 викладено в такій редакції: “ 4. Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 р., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.”.
Тобто на момент набрання чинності Постановою №704 (01.03.2018) пункт 4 було викладено в редакції змін, викладених згідно із пунктом 6 Постанови № 103, а саме: “ 4. Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14”.
Отже, станом на 01 березня 2018 року пункт 4 постанови №704 визначав, що при обчисленні розмірів посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу використовується такий показник як розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року.
Згідно з ч.2 ст.73 КАС предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 первинно призначено пенсію з 28 грудня 2010 року по лінії МВС України, а з 27 жовтня 2016 року у зв`язку з переглядом розміру пенсії відповідно до статті 2 Закону №2262-ХІІ позивач отримує пенсію за вислугу років по лінії НГ України, тобто останнім місцем праці позивача була НГ України, що підтверджується довідкою Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 27 січня 2023 року №1300-5203-8/12590, і цей факт позивачем не заперечується.
Зі змісту листа Державної установи “Територіальне медичне об`єднання МВС України по Львівській області” від 21 березня 2023 року №33/34-899 вбачається, що ТМО МВС України по Львівській області рекомендувало позивачу звернутися до Національної гвардії України з метою видачі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення.
Як правильно зазначив суд першої інстанції, на відповідача покладено функції зі складання довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсій військовослужбовців у разі прийняття Кабінетом Міністрів України рішення про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для визначених осіб або про введення для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством.
Колегія суддів зазначає, що матеріали справи не місять доказів, що позивач звертався із заявою до Національної гвардії України щодо видачі довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01 січня 2023 року для перерахунку його пенсії з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2023 року та множення на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з п.4 Постанови Кабінету Міністрів України “Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб” №704 від 30 серпня 2017 року, а тому підстави вважати, що права позивача при видачі вищевказаної довідки будуть порушені відсутні.
Крім того, у матеріалах справи міститься копії заяви позивача до Національної гвардії України із заявою про видачу оновленої довідки про розмір грошового забезпечення, а також відповідь останньої про те, що на виконання вищевказаної заяви ГУ НГ України 26 січня 2023 року надіслано Головному управлінню Пенсійного фонду України у Львівській області нову довідку №27/11/4-1415 про розмір грошового забезпечення позивача. Будь-яких інших доказів про звернення до Національної гвардії України матеріали справи не містять.
Таким чином, аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та встановлені фактичні обставини справи у їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що, оскільки ОСОБА_1 первинно призначено пенсію з 28 грудня 2010 року по лінії МВС України, а з 27 жовтня 2016 року у зв`язку з переглядом розміру пенсії відповідно до статті 2 Закону №2262-ХІІ позивач отримує пенсію за вислугу років по лінії НГ України, а відповідно до вимог Постанови КМУ від 13 лютого 2008 року №45 “Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб” довідки видаються державним органом, з якого особи були звільненні із служби, а тому підстави для визнання протиправною бездіяльності Державної установи “Територіальне медичне об`єднання МВС України по Львівській області” щодо відмови підготувати та надати Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області оновлену довідку про розмір грошового забезпечення позивача станом на 01 січня 2023 року та зобов`язання до вчинення вищевказаних дій у спірних правовідносинах відсутні.
Враховуючи наведене вище, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.
Крім того, колегія суддів зазначає, що інші зазначені позивачем в апеляційній скарзі обставини, крім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин справи і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.
Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).
Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості в межах відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.
З врахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог у вказаний спосіб, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст.316 КАС України апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.
Оскільки колегія суддів залишає без змін рішення суду першої інстанції, то відповідно до ч.6 ст.139 КАС України понесені сторонами судові витрати новому розподілу не підлягають.
Керуючись ст. 139, 242, 243, 250, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,-
                                                     п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 24 серпня 2023 року у справі №380/5225/23 – без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя	 	О. І. Мікула 	
судді	 	А. Р. Курилець 	
 	 	М. А. Пліш  	
Повне судове рішення складено 26 лютого 2024 року.