ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

31 січня 2024 року 	м. Дніпро	справа № 190/1929/23	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Кругового О.О. (доповідач),
                               суддів:  Прокопчук Т.С., Шлай А.В.,     
за участю секретаря судового засідання Темченко Є.П. 
          за участю представника відповідача: Бугаєкно С.С.
                    розглянувши у відкритому судовому засіданні  в режимі відеоконференції в місті Дніпро  апеляційну скаргу ОСОБА_1    
на рішення П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від  18.10.2023  (суддя суду першої інстанції Кудрявцева Ю.В.), прийняте у відкритому судовому засіданні в м. П`ятихатки, в адміністративній справі №190/1929/23   за позовом   ОСОБА_1  до  Державної служби України з безпеки на транспорті, третя особа: ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови,
У С Т А Н О В И В :
          12.09.2023 ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив: визнати протиправною та скасувати постанову серії АА №00006740 від 27.03.2023 Державної служби України з безпеки на транспорті, зафіксоване не в автоматичному режимі, складену старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного контролю за безпекою на наземному транспорті, Савченко Владиславом Олеговичем, про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення у розмірі 17   000 грн. 
          В обґрунтування адміністративного позову позивач зазначив, що будь-яке осьове навантаження на авто при загрузці встановити неможливо, оскільки відсутні технічні засоби для такого  зауваження на зерновому терміналі. Позивач зазначає, що єдине, що було можливим перевірити, це – рівномірність розподілу сипучого грузу в причепі, що і позивач проконтролював, також позивач зазначає, що ним дотримана вимогам щодо загальної ваги транспортного засобу. 
          П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області рішенням від 18.10.2023 відмовив в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .
          Не погодившись з рішенням суду позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом вимог норм матеріального та процесуального права просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог.
          Апеляційна скарга обґрунтована доводами адміністративного позову. Також, позивач зазначає, що сертифікат відповідності вимірювального засобу втратив чинність, в червні 2022 року, нова метрологічна атестація не проводилась, тому зважування транспортного засобу позивача 27.03.2023 відповідним приладом є протиправним.
           12.12.2023 та 14.12.2023 від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач посилаючись на необґрунтованість доводів скарги просить рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. 
          Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, суд  вважає, що апеляційна скарга   не підлягає  задоволенню за наступних підстав. 
          Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 27.03.2023 старшим державним інспетором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті, Савченко Владислав Олегович ухвалив постанову у справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі серії АА №00006740.
          Відповідно до вказаної постанови ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн., оскільки позивачем як відповідальною особою допущено рух транспортного засобу і перевищенням нормативних параметрів зазначених пп. 22.5 ПДР України, навантаження на одинарну вісь транспортного засобу на 6.64% (0.764 тон), при дозвільному максимальному навантаженню на вісь 11.5 тон. 
          Вважаючи постанову про накладення адміністративного стягнення протиправним позивач звернувся до суду з цим позовом.
          Вирішуючи спір між сторонами та відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що постанова про накладення адміністративного стягнення є правомірною.
          Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
          Згідно ч. 1 ст. 14-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою і третьою статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі (за допомогою комплексу технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу з функціями фотозйомки та/або відеозапису, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.
Відповідно до ч.2 ст.132-1 КУпАП  перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.          
Статтею 33 Закону України “Про автомобільні дороги” передбачено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Згідно пункту 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 за №1306, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.
Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.
Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.
Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.
Порядок фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 року № 1174 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 16.06.2021 року № 623).
Встановлені обставини справи свідчать, що відповідач ухвалюючи постанову у справі про адміністративне правопорушення виходив з того, що власником транспортного засобу MAN TGX 18.440, державний номерний знак НОМЕР_1 , є позивач.
Як видно з інформаційної картки ГВК системою зафіксовано вагові параметри автомобіля, а саме загальна вага автомобіля становить 42150 кг, навантаження на одиничну вісь – 12264 кг.
Розрахунок відсоткового перевищення навантаження на одинарну вісь, з урахуванням всіх вагових параметрів автомобіля,  становить  ((14600 -11500 – 16%х14600)/1150)х100 = 6.643% (0.764т.)
Відповідно до постанови серії АА №00006740 від 27.03.2023 встановлено перевищення навантаження на одну вісь транспортного засобу на 6.643% (0.764 т), при дозволеному максимальному навантаженні на вісь 11.5 тон.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про правомірність визначення посадовою особою відповідача навантаження на вісь транспортного засобу, з урахуванням параметрів встановлених в автоматичному режимі при ГВК.
          Також, суд апеляційної інстанції вважає помилковими посилання позивача, як на підставу для скасування оскаржуваної постанови те, що строк дії свідоцтва про повірку технічного засобу, яким в автоматичному режимі зафіксовано правопорушення закінчився 22.06.2022 року, в той час як правопорушення було зафіксовано 27.03.2023 року, з огляду на наступне.
Постановою КМУ від 05.04.2022 року №417 “Деякі питання повірки законодавчо врегульованих засобів вимірювальної техніки в умовах воєнного стану” визначено, що позитивні результати періодичної, позачергової повірки та повірки після ремонту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, засвідчені відбитком повірочного тавра на таких засобах чи записом з відбитком повірочного тавра у відповідному розділі експлуатаційних документів та/або оформлені свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, строк дії яких закінчився у період воєнного і надзвичайного стану та протягом місяця після його припинення чи скасування, чинні на період воєнного і надзвичайного стану та протягом трьох місяців після його припинення чи скасування на всій території України або в окремих її місцевостях.
Відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 “Про введення воєнного стану в Україні”, затвердженого Законом України від 24.02.2022 року№2102-ІХ в Україні введено воєнний стан. 
Згідно з Указом Президента № 58/2023 від 06.02.2023 року строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб.
Таким чином, вищенаведені пояснення позивача не дають підстав стверджувати про неправильність визначення ваговим комплексом маси транспортного засобу.
          Враховуючи викладене, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції, що оскаржувана постанова є  обґрунтованою та такою, що  відповідає нормам КУпАП, що свідчить про відсутність підстав для її скасування, а відповідно і відсутні правові підстави для скасування рішення щодо розгляду скарги на спірну постанову.
          Керуючись ст. 308, 310, 315, 316, 321, 325 КАС України, суд,
УХВАЛИВ:
          Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
          Рішення П`ятихатського  районного суду Дніпропетровської області від 18.10.2023 в адміністративній справі № 190/1929/23 – залишити без змін.
                    Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий - суддя                                                                      О.О. Круговий 

                               суддя                                                                      Т.С. Прокопчук 

                               суддя                                                                      А.В. Шлай