УХВАЛА
 
15 березня 2024 року
м. Київ
 
справа № 755/12310/21
провадження № 61-3092ск24
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротенка Є. В. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Тітова М. Ю., 
 
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 07 лютого 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 , про стягнення заборгованості за договором позики,
 
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , у якому просила стягнути з відповідача суму боргу за договором позики у розмірі                  8 544 040,00 грн, інфляційні втрати за час прострочення виконання грошового зобов`язання за період з 15 квітня 2018 року по 19 липня 2021 року у розмірі 1 899 717,21 грн, три проценти річних за час прострочення виконання грошового зобов`язання за період з 15 квітня 2018 року по                        19 липня 2021 року у розмірі 858 498,56 грн, пеню за період з 20 липня                  2020 року по 19 липня 2021 року у розмірі 31 185 746,00 грн та витрати зі сплати судового збору. 
Рішенням Дніпровськогорайонного судум. Києва від 29 березня 2023 року позовні вимоги   ОСОБА_1 задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 28 серпня 2017 року станом на 19 липня 2021 року у розмірі 8 544 040,00 грн, інфляційні втрати за період з 15 квітня 2018 року по 28 лютого 2020 року у розмірі 911 574,00 грн, інфляційні втрати за період з       29 лютого 2020 року по 19 липня 2021 року у розмірі 987 183,48 грн, три проценти річних за період з 15 квітня 2018 року по 28 лютого 2020 року у розмірі 503 046,93 грн, три проценти річних за період з 29 лютого 2020 року по 19 липня 2021 року у розмірі 352 529,43 грн, пеню за період з 20 липня 2020 року по 19 липня 2021 року у розмірі 31 185 746,00 грн. 
В решті позовних вимог відмовити. Вирішено питання про розподіл судових витрат.
Не погодившись із указаним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 07 лютого 2024 року зупинено провадження у цивільній справі № 755/12310/21 за позовом                    ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 , про стягнення заборгованості за договором позики до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 761/42987/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_3 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Козаєва Н. М., про визнання договору позики недійсним.
Судове рішення мотивовано тим, що вирішення спору про визнання недійсним договору позики (справа № 761/42987/23) безпосередньо впливає на можливість розгляду вимог позивача про стягнення заборгованості за договором позики, оскільки усуває або підтверджує право вимоги позивача ОСОБА_1 до  ОСОБА_2 
23 лютого 2024 року ОСОБА_1 через засоби поштового зв`язку звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Київського апеляційного суду від 07 лютого 2024 року. 
 
У касаційній скарзі заявниця, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції, передати справу для продовження розгляду до Київського апеляційного суду.
 
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.
Згідно з абзацом 2 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Касаційна скарга подана в передбачений законом строк, за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України, зокрема містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.
Оскільки викладені в касаційної скарзі доводи викликають необхідність їх перевірки, слід відкрити касаційне провадження у даній справі та витребувати матеріали справи.
Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 07 лютого              2024 року.
Витребувати з Київського апеляційного суду цивільну справу № 755/12310/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 , про стягнення заборгованості за договором позики.
 
Надіслати учасникам справи копію касаційної скарги та додані до неї документи, роз`яснити їх право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання цієї ухвали.
До відзиву необхідно додати докази надсилання відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                           Є. В. Коротенко
 
А. Ю. Зайцев
 
М. Ю. Тітов