Справа № 344/8059/23 
Провадження № 23-з/4808/16/24 
Категорія ст.130 ч.1 КУпАП 
Головуючий у 1 інстанції  Ковалюк І.П.  
Суддя-доповідач Кукурудз 

П О С Т А Н О В А
20 березня 2024 року м. Івано-Франківськ
Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Кукурудз Б.І. , розглянувши   клопотання захисника Гунько О.Ю. в інтересах ОСОБА_4   про відвід судді Васильєва О.П. 
                                                         в с т а н о в и в:
Постановою судді Івано-Франківського міського суду від 07.09.2023 року  ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу  в розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_4   в дохід держави судовий збір у сумі 536 грн. 80 коп.
На вказану постанову ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючого суддю Васильєва О.П .
19.03.2024 року захисник Гунько О.Ю. в інтересах ОСОБА_4 подав до суду  клопотання про відвід судді Васильєва О.П .
Клопотання захисника про відвід судді Васильєва О.П. передано на розгляд у визначеному порядку встановленому ч.3 ст.35 КПК України.
Розгляд заяви про відвід судді Васильєва О.П. просить проводити без участі заявника.
Дослідивши доводи відводу, суддя вважає, що заявлений відвід судді Васильєва О.П. слід відхилити з наступних підстав.
Згідно зі ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Норми чинного Кодексу України про адміністративні правопорушення не регулюють порядок вирішення клопотання про відвід судді, який розглядає справу, суд вважає за необхідне застосувати аналогію закону.
У відповідності до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.1996 року, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Пункт 1ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(далі Конвенція) (яка підлягає застосуванню відповідно до ст.9 Конституції України, таст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), закріплено принцип, за яким кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи безстороннім судом.
Наявність безсторонності, відповідно до п.1 ст.6 Конвенції, має визначатись за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Згідно з об`єктивним критерієм визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад умови, за яких були б неможливі сумніви у його безсторонності (вісник ВСУ № 4/2008 стор. 31).
Таким чином, наявність безсторонності визначається фактором, чи забезпеченні судом умов, за яких були б неможливі сумніви у його безсторонності, про що і зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини в справі Білуха проти України від 9 листопада 2006 року та Справа Мироненко та Мартенко проти України» від 10.12.2009 року.
Ст. ст.75,76 КПК України передбачені обставини, що виключають участь судді в розгляді справи, а також встановлена недопустимість повторної участі судді в розгляді справи.  Зокрема передбачено, що суддя не може брати участь у кримінальному провадженні:
1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;
2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;
3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;
4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;
5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.
Встановлено, що справа у передбачений законом строк,  призначена до апеляційного розгляду з повідомленням учасників судового розгляду про час та місце судового засідання.  
Доводи в клопотанні про те, що суддя Васильєв О.П. упереджено ставиться до розгляду даної справи та може винести не справедливе рішення є необгрунтовані  та безпідставними,  та не можуть слугувати для відводу судді.
Інших підстав, які викликали б сумніви в об`єктивності чи безсторонності судді Васильєва О.П. заявник не навів.
А тому, наведені аргументи про відвід, не можуть бути підставою для відводу судді з огляду на положення ст.75,76 КПК України. 
Суддя вважає, що зазначені в клопотанні  обставини  не дають підстави вважати, що розгляд апеляційної скарги ОСОБА_6 суддею Васильєвим О.П. може викликати у стороннього спостерігача сумніви в його неупередженості.
За таких обставин, з метою забезпечення об`єктивного та неупередженого розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що оскільки ним не наведено переконливих доводів про наявність в даному випадку обставин, що виключають участь в розгляді справи  судді,  клопотання про відвід судді Васильєва О.П. не ґрунтується на вимогах закону, а тому в  задоволенні необхідно відмовити.
На підставі вищенаведеного, керуючись  ст. 294  КУпАП, ст.ст.80,81 КПК України-
                                                   п о с т а н о в и в:
Відмовити в задоволенні клопотання захисника Гунько О.Ю. щодо відводу судді Васильєва О.П . 
Матеріали адміністративної справи відносно ОСОБА_4 за ч.1 ст.130 КУпАП передати для продовження апеляційного розгляду суддею Васильєвим О.П .
Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.
Суддя Івано-Франківського 
апеляційного суду                                                                                          Б.І. Кукурудз