ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2024 року	Львів	Справа № 380/13983/23 пров. № А/857/17835/23	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:                                        Затолочного В.С.,
суддів:                                                            Гудима Л.Я., Качмара В.Я.,
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 06 вересня 2023 року  у справі № 380/13983/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання дії та бездіяльності протиправними (рішення суду першої інстанції ухвалене суддею Лунь З.І. в м. Львові Львівської області 06.09.2023 року в порядку письмового провадження), -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі – ОСОБА_2 , позивач) звернувся з адміністративним позовом Головного управління Національної поліції у Львівській області (далі – ГУНП, відповідач), в якому просить:                        
- визнати протиправним та скасувати пункт 1 наказу ГУНП від 13.06.2023 № 2046 «Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих працівників Золочівського РВП ГУНП», в частині накладення на позивача дисциплінарного стягнення - звільнення зі служби в поліції;
- визнати протиправним та скасувати наказ ГУНП від 16.06.2023 № 253 о/с «Про особовий склад» в частині звільнення позивача зі служби в поліції у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України (далі – Дисциплінарний статут);
- поновити позивача на службі (посаді) офіцера поліції сектору превенції Золочівського районного відділу поліції (далі – також РВП) ГУНП з 17.06.2023.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 06 вересня 2023 року  у задоволенні позовних вимог відмовлено.
Не погодившись із вказаним рішенням, його оскаржив позивач, який покликаючись на те, що рішення є незаконним та необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального і процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, просить рішення Львівського окружного адміністративного суду від 06 вересня 2023 року скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити.
В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що не вчиняв дисциплінарного проступку, за який його притягнуто до дисциплінарної відповідальності. Зазначає, що судом першої інстанції не було надано оцінки та не спростовано його доводів про те, що він не керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Звертає увагу, що прилад, яким зафіксовано наявність у позивача алкогольного сп`яніння, був несправним. Позивача після складання стосовно нього протоколу про вчинення адміністративного правопорушення – керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння – не було відсторонено від керування, не було вилучено посвідчення водія. Підстави для проведення службового розслідування щодо вчинення позивачем дисциплінарного проступку в позаслужбовий час були відсутні. Також судом першої інстанції було допущено процесуальне порушення – не залучено до участі у справі третю особу – Золочівське РВ ГУНП, в якому проходив службу позивач.
Відповідач не скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу.
Справа, в силу вимог пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) розглядається апеляційним судом в порядку письмового провадження.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши та обговоривши матеріали справи, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
З матеріалів справи встановлено, що позивач проходив службу в Національній поліції на посаді дільничного офіцера поліції сектору превенції Золочівського районного відділу поліції ГУНП.
Наказом ГУНП від 06.06.2023 № 1915 на підставі рапорту майора поліції ОСОБА_3 з інформацією про те, що працівниками Управління патрульної поліції  (далі – також УПП) Львівської області виявлений факт керування ОСОБА_1 автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, призначено службове розслідування у формі письмового провадження.
За результатами проведеного службового розслідування складено та підписано Висновок службового розслідування за фактом грубого порушення службової дисципліни позивачем, затверджений начальником ГУНП ОСОБА_4 08.06.2023.
Копії матеріалів службового розслідування наявні в матеріалах справи.
Встановлено, зокрема, що під час проведення службового розслідування ОСОБА_1 надано письмове пояснення, в якому той підтвердив факт керування 06.06.20223 року транспортним засобом  в стані алкогольного сп`яніння.
07.06.2023 ОСОБА_1 дав подібні пояснення.
При проведенні службового розслідування надані пояснення командиром роти № 4 батальйону № 4 УПП у Львівській області ОСОБА_5 та інспектором взводу № 1 роти № 4 батальйону № 4 УПП у Львівській області ДПП ОСОБА_6 , які пояснили, що близько 01:15 06.06.2023 під час патрулювання їх екіпажем був зупинений автомобіль під керуванням позивача, в якого були наявні ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя та поведінка, що не відповідає обстановці. Водію ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки у встановленому законом порядку за допомогою газоаналізатора «Drager», на що останній погодився. Огляд показав наявність 1,47 проміле алкоголю, тобто водій керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.
Опитаний під час службового розслідування начальник сектору кадрового забезпечення Золочівського РВП ГУНП у Львівській області старший лейтенант поліції ОСОБА_7 пояснив, що 06.06.2023 близько 02:10 до нього зателефонував старший інспектор - черговий чергової частини Золочівського РВП ГУНП майор поліції ОСОБА_8 та повідомив, що на автодорозі неподалік м. Буськ, Золочівського району Львівської області працівники патрульної поліції міста Львова виявили позивача в стані алкогольного сп`яніння, який керував транспортним засобом. Після цього ОСОБА_7 спільно із заступником начальника відділу поліції із превентивної діяльності Золочівського РВП ГУНП підполковником поліції ОСОБА_9 виїхали на місце події. По прибуттю на місце події ними виявлено лейтенанта поліції ОСОБА_10 , який пояснив, що напередодні вживав алкоголь, після чого керував транспортним засобом та був зупинений працівниками патрульної поліції. Останньому запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» на місці зупинки, на що він погодився. Після огляду на стан сп`яніння працівниками поліції встановлено, що лейтенант поліції ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння (результат тесту 1,47 проміле).
Під час службового розслідування опитаний інспектор СКЗ Золочівського РВП ГУНП у Львівській області капітан поліції ОСОБА_11 , який пояснив, що 06.06.2023 року близько 02:00 йому зателефонувала заступник начальника УГІ ГУНП підполковник поліції ОСОБА_12 та повідомила, що працівниками УПП в м. Буськ, а саме на об`їзній дорозі, зупинено дільничного офіцера поліції сектору превенції Золочівського РВП ГУНП у Львівській лейтенанта поліції ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, а тому відносно останнього склали адміністративні матеріали за частиною першою статті 130 КУпАП. З метою встановлення обставин події ним здійснено виїзд в м. Буськ. Прибувши на місце події, він побачив лейтенанта поліції ОСОБА_13 , від якого було чути різкий запах алкоголю з порожнини рота. Також на місце події приїхав заступник начальника РВП, начальник превенції, начальник СКЗ та відповідальний від керівництва РВП. В ході спілкування ОСОБА_1 підтвердив факт керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. В подальшому щодо позивача складено адміністративні матеріали за частиною першою статті 130 КУпАП, після чого він відвіз ОСОБА_1 за місцем проживання: АДРЕСА_1 .
Під час службового розслідування опитано ОСОБА_14 (товариш ОСОБА_1 , з яким останнього зупинили працівники патрульної поліції), який пояснив, що 05.06.2023 зустрівся з другом ОСОБА_15 на природі випили 0,5 горілки. Близько 00:00 06.06.2023 він зателефонував до ОСОБА_1 та попросив завезти на його власному автомобілі марки «Мерседес Е-240» д.н.з. НОМЕР_1 додому, на що останній погодився. ОСОБА_14 зазначив, що після цього через 15 хвилин він прибув та спільно з ОСОБА_15 випили ще по пляшці пива. Після цього сіли у вищевказаний автомобіль, за кермом якого перебував ОСОБА_16 , та почали рух по об`їзній дорозі м. Буськ. Крім цього ОСОБА_14 у своєму поясненні зазначив, що приблизно о 01:30 06.06.2023, коли він спільно з ОСОБА_1 здійснювали рух на вищевказаному автомобілі, їх зупинили працівники УПП. У ході спілкування з водієм, ОСОБА_15 , працівники УПП запропонували ОСОБА_1 пройти тест на стан алкогольного сп`яніння, на що він погодився. Результат тесту 1,47% проміле. Після цього працівники поліції склали на ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення за водіння у нетверезому стані.
Також 07.06.2023 за (вх. № 10347/41/12/02-2023) до УГІ ГУНП надійшли копії адміністративних матеріалів, складених 06.06.2023 щодо ОСОБА_1 та отримано відеозаписи події на цифровому носієві інформації.
Дисциплінарною комісією здійснено перегляд відеозаписів, що зафіксовано у Висновку службового розслідування.
Дисциплінарною комісією встановлено, що на записах файлу від 06.06.2023 назвою «clip-О» - нагрудний відеореєстратор №471382 «с1ір-5» - нагрудний відеореєстратор №471066 (тривалістю 14 хв. 59 сек.), командиром роти № 4 батальйону № 4 старшим лейтенантом поліції ОСОБА_5 та інспектором взводу № 1 роти № 4 батальйону № 4 старшим лейтенантом поліції Андрейком А.Р. УПП у Львівській області о 01:14:06 помічено та зупинено автомобіль марки «Mersedes- Е 240» сірого кольору, д.н.з НОМЕР_2 . Відтак, пояснивши причину зупинки (порушення вимог комендантської години), інспектор Андрейко А.Р., перевіривши посвідчення водія ОСОБА_1 , свідоцтво про реєстрацію т/з, запитав у нього чи вживав останній алкогольні напої, у свою чергу водій повідомив що «ні», після чого запропонував останньому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що він погодився. При цьому, у салоні вказаного автомобіля перебувало ще троє осіб (1 хлопець, 2 дівчат). Підійшовши до службового автомобіля, водій ОСОБА_1 почав помітно нервувати, за ним одразу підійшов хлопець, який сидів у автомобілі «Mersedes- Е 240» (друг ОСОБА_17 ). Після цього, о 01:19:50 ОСОБА_1 запитав у патрульних: «Чуєте, своїх тоже дуєте»? « Нє, та чекайте, шо Ви»?, «Хлопці, я так само працюю в Золочові, не маю з собою посвідчення, та вдома їдем покажу» Водночас, пояснив, що був на святкуванні дня народження, та його попросили дівчата підвезти їх додому у місті Буськ. О 01:20:38 повідомив: «Я в Золочові працюю дільничним, мені неприємностей не треба, я ще в обід випив десь 200-300 грам горілки десь пів друга, не знаю, чи воно покаже та воно ще тримає 100 процентів!» Водночас друг ОСОБА_18 повідомив: «Машина моя, та ми випили бутилку на п`ятьох і добре закусили!» Але при розмові з працівниками УПП попросив останніх вжити будь-яких дій, щоб уникнути проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, також стверджував, що відео з їхніх бодікамер можна видалити, однак на чергову пропозицію інспектора ОСОБА_6 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер», ОСОБА_1 погодився (результат 1,47 %).
На відеозаписах файлів назвою «clip 1-4» (нагрудний відеореєстратор №471382), «clip 5-9» (нагрудний відеореєстратор № 471066) працівники УПП складають протокол про адміністративне правопорушення за частиною першою статті 130 КУпАП відносно водія ОСОБА_1 , до протоколу серіії ААД № 508741 ОСОБА_1 надано копію чеку тестування № 408 на алкоголь ALCOTEST 7510.
Ці записи також оглянуто судом під час розгляду справи.
Наданими відповідачем та долученими до матеріалів справи протоколи оперативних нарад, згідно яких лейтенанта поліції ОСОБА_1 , попереджено про неприпустимість випадків вчинення порушень службової дисципліни, в тому числі автотранспортної дисципліни, будь-яких порушень Правил Дорожнього руху, як у робочий та позаробочий час, зокрема керування транспортним засобом: у стані сп`яніння (алкогольного, наркотичного чи іншого), без необхідних водійський документів (посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, чинний страховий поліс чи документ, що звільняє від такого обов`язку.
Із вказаними протоколами № 8, № 43 та № 58 ОСОБА_1 ознайомлений, про що свідчить його підпис відомостях особового складу працівників СП Золочівського РВП ГУНП під час виконання службових обов`язків та поза роботою від 06.01.2023, 26.04.2023 та 01.06.2023. 
Крім цього, ОСОБА_1 попереджений щодо неухильного дотримання вимог Закону України «Про запобігання корупції», Конституції України, Закону України «Про Національну поліцію», дисципліни і законності, правил загальноприйнятої моралі та етикету, транспортної дисципліни при виконанні службових обов`язків у робочий та позаробочий час, про що свідчить його особистий підпис у відомостях особового складу працівників СП Золочівського РВП ГУНП.
Згідно зі службовою характеристикою, також наявною в матеріалах службового розслідування, наданою начальником Золочівського РВП ГУНП у Львівській області підполковником поліції ОСОБА_19 , лейтенант поліції ОСОБА_1 за час служби в органах Національній поліції України та на займаній посаді зарекомендував себе посередньої сторони. Не в повному обсязі знає нормативно-правові документи, які регламентують діяльність поліції, і відповідно не зовсім правильно застосовує їх у своїй службовій діяльності. До виконання службових обов`язків відноситься посередньо. В роботі не завжди дотримується принципів моральності, поважливого ставлення до конституційних прав і свобод громадян. Лейтенант поліції ОСОБА_1 не завжди дотримується норм професійної етики, однак з повагою ставиться до старших та прямих начальників. Не охоче спілкується з колегами по роботі та громадянами.
Протягом служби один раз притягувався до дисциплінарної відповідальності у вигляді зауваження, наказом Золочівського РВП ГУНП від 08.02.2023 № 89.
З урахуванням висновків службового розслідування наказом ГУНП від 13.06.2023 № 2046 «Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих працівників Золочівського РВП ГУНП» до лейтенанта поліції ОСОБА_1 за грубе порушення службової дисципліни застосоване дисциплінарне стягнення – звільнення зі служби в поліції. Так, згідно з цим наказом ОСОБА_1 вважається таким, що порушив вимоги пункту 2 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 4, 6, 13 частини третьої статті 1 ДС НП, пункту 3 Розділу ІV Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС 09.11.2016 № 1179, підпунктів 1.1, 1.2, 1.8 пункту 1 наказу ГУНП № 1470 «Про покращення службової дисципліни та забезпечення належного інформування».
Наказом ГУНП від 16.06.2023 № 253 о/с «Про особовий склад»  позивача звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 частини першої статті 77 Закону України від 02.07.2015 № 580-VIII «Про Національну поліцію» (далі Закон № 580-VIII) (за порушення службової дисципліни) у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту.
Позивач, вважаючи зазначені накази протиправними та такими, що порушують його права у сфері проходження публічної служби, звернувся до суду з позовом.
Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що факт керування позивачем транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння доведений, а відтак за даних обставин позивачем вчинені дії, що дискредитують звання поліцейського і негативно вливають на рівень авторитету та довіри до органів Національної поліції з боку суспільства. Тому у відповідача були достатні підстави для застосування до позивача такого виду дисциплінарного стягнення як звільнення з поліції.
Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських визначено Законом № 580-VIII.
Згідно зі статтею 59 Закону № 580-VIII служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень. Рішення з питань проходження служби оформлюються письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких установлюються Міністерством внутрішніх справ України. Порядок підготовки та видання наказів щодо проходження служби в поліції встановлює Міністерство внутрішніх справ України.
Статтею 60 Закону № 580-VIII передбачено. що проходження служби в поліції регулюється цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
Поняття службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження врегульовано Дисциплінарним статутом.
Відповідно до частини  першої та другої статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.
Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.
Згідно з частиною третьою статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського: бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень; берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів; поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень; дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення; сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції; під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.
За змістом частини першої статті 11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.
Відповідно до частини першої – четвертої статті 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.
Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.
Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.
Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
Згідно з пунктом 1 Розділу II «Призначення службового розслідування» Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 № 893, службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.
Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
З матеріалів справи встановлено, що підставою для проведення службового розслідування щодо позивача став рапорт старшого інспектора з ОД СВ УОАЗОР ГУНП майора поліції Миколи Кіпіша, у якому було зазначено про виявлений факт керування автомобілем позивачем, що мав ознаки алкогольного сп`яніння.
Висновком службового розслідування встановлено грубе порушення позивачем службової дисципліни.
Такий висновок відповідача ґрунтується на встановленому факті керування позивачем автомобілем в стані алкогольного сп`яніння.
Зазначені у висновку службового розслідування обставини підтверджені поясненнями самого позивача, ОСОБА_1 , працівників Управління патрульної поліції ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_14 , результатами огляду позивача на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Драгер», відеозаписом нагрудних відеореєстраторів.
Таким чином, як видно з висновку службового розслідування, та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, ОСОБА_1 у неробочий час при керуванні транспортним засобом, під час дії комендантського часу був зупинений працівниками патрульної поліції, якими було здійснено огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння та встановлено результат за допомогою газоаналізатора «Драгер» з показником 1.47 %. Зазначеним обґрунтовується висновок відповідача про грубе порушення позивачем службової дисципліни.
Крім того, апеляційний суд зазначає, що рішенням Буського районного суду Львівської області від 22.08.2023 та постановою Львівського апеляційного суду від 03.11.2023 року по справі № 943/1062/23 позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
Відповідно до частини шостої статті 78 КАС України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
В апеляційній скарзі позивач зазначає, що є сумнівними показники алкотестеру з фіксацією 06.06.2023 приладом навколишньої температури повітря (у населеному пункті за місцем зупинки автомобіля) вночі +25°С, яка тої пори дня за координатами місцевості зазначеними у роздруківці максимально становила +11 градусів. Доказом наведеної обставинами є лист-відповідь гідрометцентру Львівщини про погодні умови, зокрема відомості про максимальну та мінімальну температуру повітря у нічний час за місцем складання матеріалів.
Крім того, апелянт вказує, що жодних матеріалів в порядку передбаченому КУпАП відносно власника автомобіля за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння не складалось. Також, він не був відсторонений поліцейськими від керування транспортним засобом, після оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, безперешкодно сів за кермо та вирушив за місцем свого проживання. Зазначає, що посвідчення водія у позивача не вилучалось, запису у протоколі про АПП про вилучення водійських прав не має, як і не має постанови поліції в разі керування ним автомобілем без посвідчення водія.
Оцінюючи дані доводи апелянта, апеляційний суд зазначає, що відповідно до роздруківки результату газоаналізатора «Drager Alcotest 7510», в ній відображено температуру технічного приладу, а не навколишнього середовища.
До того ж, відповідно до Інструкції користування приладу газоаналізатор «Drager Alcotest 7510», робочими умовами навколишнього середовищ під час експлуатації є температура від -10Со до +40Со, а також технічними характеристиками приладу передбачено виникнення технічної помилки в разі порушень температурного діапазону.
За таких обставин, відсутні підстави ставити під сумнів відомості, що об`єктивно зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення, складеного щодо позивача.
Твердження апелянта про те, що працівники поліції не відсторонили його від керування транспортним засобом, не вилучили у нього посвідчення водія, не притягали його за керування автомобілем без посвідчення водія, а власника автомобіля – за передачу транспортного засобу особі, яка перебуває у стані сп`яніння, не спростовують доведеного матеріалами справи факту вчинення позивачем порушення дисципліни.
Крім того, як свідчать матеріали справи, позивач не допускався до керування транспортним засобом після складання щодо нього протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, а його відвіз додому інший працівник поліції.
Щодо доводів апелянта про безпідставне призначення службового розслідування апеляційний суд зазначає, що, як встановлено вище таке розслідування було призначено обґрунтовано на підставі вимог Дисциплінарного статуту та Порядку проведення службових розслідувань.
Покликання позивача на те, що до розгляду даної справи не залучено як третю особу Золочівський РВП ГУНП у Львівській області, також є безпідставними, оскільки матеріали справи свідчать, що будь-яких прав даного суб`єкта владних повноважень не порушені, позовні вимоги його не стосувалися.
Відповідно до частини третьої статті 13 Дисциплінарного статуту до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.
Частиною восьмою статті 19 Дисциплінарного статуту передбачено, що під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.
Відповідно до  статті 61 Конституції України  ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.
Види юридичної відповідальності:
1)кримінальна; 2) адміністративна; 3) цивільно-правова; 4) дисциплінарна; 5)  матеріальна; 6) конституційна; 7) міжнародно-правова.
Суд першої інстанції вірно зазначив, що предметом дослідження суду в дані адміністративній справі є саме наявність в діях позивача складу дисциплінарного проступку і підставність притягнення його саме до дисциплінарної відповідальності.
Вчинення ним правопорушення, передбаченого статтею 130 КУпАП є предметом дослідження у справі про адміністративне правопорушення.
Згідно матеріалів справи позивача попереджено про неприпустимість випадків вчинення порушень службової дисципліни, в тому числі автотранспортної дисципліни, будь-яких порушень  Правил Дорожнього руху, як у робочий та позаробочий час, зокрема керування транспортним засобом: у стані сп`яніння (алкогольного, наркотичного чи іншого), без необхідних водійський документів (посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, чинний страховий поліс чи документ, що звільняє від такого обов`язку.
Позивач, як водій, згідно з  Правилами дорожнього руху  України, зобов`язаний перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, технічним станом транспортного засобу, на вимогу працівника поліції зупинитися з дотриманням вимог  ПДР, пред`явити для перевірки документи, що дають право керування, а також на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов`язує кожного працівника поліції, зокрема, дотримуватися законодавства та етичних норм, з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх вчиняють.
Тобто поведінка поліцейського має відповідати очікуванню громадськості й забезпечувати довіру суспільства до поліції, не тільки під час виконання службових обов`язків, а й у повсякденному житті. Працівник поліції має усвідомлювати, що займана посада є виявом довіри народу, стверджувати та відстоювати честь і гідність свого звання, несучи відповідальність перед державою і суспільством та вживати заходів задля підвищення авторитету і позитивної репутації органів поліції. Такі висновки викладено у постанові Верховного Суду від 12.07.2023 у справі № 200/3459/22.
Отже, позивач як поліцейський зобов`язаний за будь-яких обставин дотримуватися норм законодавства як у робочий, так і у позаробочий час, що означає також серед іншого підтримувати авторитет поліції.
Керування позивача транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння поза службою визнається судом саме як підрив авторитету поліції.
Тому безпідставними є покликання апелянта на неправомірність притягнення його до дисциплінарної відповідальності за порушення, вчинене в позаслужбовий час.
Доводи позивача про те, що строк проведення службового розслідування не збігається із строком відсторонення поліцейського від посади, безпідставні, оскільки, як вірно зазначив суд першої інстанції цей аргумент що не стосується предмета доказування у даній справі.
Оцінюючи рішення відповідача на предмет правомірності застосування до позивача найсуворішого виду дисциплінарного стягнення, апеляційний суд зазначає таке.
Відповідно до частини третьої статті 13 Дисциплінарного статуту, до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.
Частиною восьмою статті 19 Дисциплінарного статуту передбачено, що під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.
Згідно з п. 6 частини першої статті 77 Закону № 580-VIII  поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
Як видно з Висновку службового розслідування, сукупність встановлених обставин, за яких позивачем вчинено дисциплінарний проступок, сприяла висновку комісії про те, що позивач як працівник поліції, який відповідно до  п. 1 частини першої статті  23 Закону № 580-VIII  повинен запобігати вчиненню правопорушень, однак сам вчинив правопорушення, знехтував інтересами служби, проявив безвідповідальне ставлення до обов`язку з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні законності, чим скоїв дисциплінарний проступок, що принижує та дискредитує авторитет поліції. У таких діях позивача відповідач побачив грубе порушення службової дисципліни. Також відповідач, в ході службового розслідування, не знайшов обставин, що пом`якшують відповідальність позивача, натомість встановив, що за місце служби позивач характеризується посередньо.
Відповідач встановив, що причинами та умовами, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку стала особиста недисциплінованість позивача.
При цьому суд бере до уваги, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини не є порушенням статті 6 Конвенції притягнення до дисциплінарної відповідальності на основі відомостей про факти, що встановлені у кримінальному провадженні, якщо такі відомості аналізувалися під кутом зору правил службової етики, навіть якщо особа була у кримінальному провадженні виправданою (див. mutatis mutandis рішення Європейської комісії з прав людини від 06.10.1982 у справі «X. v. Austria» про неприйнятність заяви № 9295/81) чи таке провадження було закрите (див. mutatis mutandis рішення Європейської комісії з прав людини від 07.10.1987 у справі «C. v. the United Kingdom» про неприйнятність заяви № 11882/85).
Гарантована п. 2 ст. 6 Конвенції презумпція невинуватості застосовується до процедури, яка за своєю суттю є кримінальною, і в межах якої суд робить висновок про вину особи саме у кримінально-правовому сенсі (рішення Європейського суду з прав людини від 11.02.2003 у справі «Ringvold v. Norway», заява №34964/97). Відтак, зазначена гарантія не може бути поширена на дисциплінарні й інші провадження, які згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції охоплюються поняттям спору щодо прав та обов`язків цивільного характеру.
Суд першої інстанції вірно зазначив, що в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки. Професійний обов`язок поліцейського полягає в безумовному виконанні закріплених законами та іншими нормативно-правовими нормами та Присягою поліцейського завдань щодо захисту особистої безпеки громадян. Поліцейський як представник держави зобов`язаний постійно на належному рівні виконувати покладені на поліцію повноваження, сприяти припиненню вчинення правопорушень, з честю та гідністю поводити себе як в службовий та позаслужбовий час, з метою недопущення зниження рівня авторитету та довіри громадян до Національної поліції України.
Застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням певних обставин та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.
Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 07.03.2019 по справі № 819/736/18.
Європейським судом з прав людини у рішенні від 12 січня 2012 в справі «Горовенки та Бугара проти України» (заяви №№ 36146/05 та 42418/05 пункт 28) зазначено, що від держав очікується встановлення високих професійних стандартів у рамках їх правоохоронних систем і забезпечення того, щоб особи, які перебувають на службі в таких системах, відповідали необхідним критеріям.
Зазначені вище обставини дають підстави вважати, що позивачем вчинено проступок, який є несумісним з подальшим проходженням служби, що виразилося у недотриманні принципів діяльності поліції та вчиненні дій не сумісних з вимогами, що пред`являються до професійно-етичних якостей поліцейського.
При цьому, звільнення зі служби, як вид стягнення, може провадитися як за систематичне порушення дисципліни, так і за вчинення проступку, несумісного з перебуванням на службі в Національній поліції України.
Згідно з приписами статті 14 Дисциплінарного статуту обставини дисциплінарного проступку підлягають з`ясуванню під час проведення службового розслідування і в разі підтвердження факту його вчинення на поліцейського повинно бути накладене дисциплінарне стягнення, у тому числі, шляхом його звільнення зі служби, що є крайнім заходом дисциплінарного впливу.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 18.04.2019 по справі № 804/1831/16.
Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що керування позивачем транспортним засобом навіть у позаробочий час у стані алкогольного сп`яніння за даних обставин призвело до вчинення позивачем дій, що дискредитують звання поліцейського і негативно вливають на рівень авторитету та довіри до органів Національної поліції з боку суспільства.
Отже правильним є висновок суду першої інстанції про те, що з врахуванням встановлених обставин та дії, що ставляться в провину позивачеві, слід погодитися з висновком службового розслідування, яким встановлені достатні підстави для застосування до позивача такого виду дисциплінарного стягнення як звільнення з поліції.
Таким чином, при винесенні оскаржуваних наказів, відповідач діяв в межах та у спосіб, що передбачені діючим законодавством із дотриманням критеріїв правомірності рішення суб`єкта владних повноважень, передбачених частиною 2  статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв`язку із чим позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.
Враховуючи зазначені вище встановлені обставини справи та норми законодавства, які регулюють спірні правовідносини, колегія суддів вважає, що звільнивши позивача із займаної посади, правоохоронний орган діяв в межах наданих йому повноважень та із дотриманням вимог чинного законодавства та позивачем не наведено належних та допустимих доказів порушення відповідачем чинного законодавства при звільненні позивача відповідачем порушено, а тому правильним та обґрунтованим є висновок суду першої інстанції, який ухвалив судове рішення з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, судом першої інстанції правомірно відмовлено в задоволенні позовних вимог повністю, наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують викладених у судовому рішенні цього суду висновків, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає. 
З огляду на вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що рішення суду першої інстанції є законним та скасуванню не підлягає.
Згідно частин першої - четвертої статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
З огляду на вищезазначене, вказаним вимогам оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає.
Відповідно до частин першої та другої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Підсумовуючи, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку. Наведені висновки суду є вичерпні, а доводи апелянта - безпідставні.
Апеляційний суд переглянув оскаржуване судове рішення і не виявив порушень норм матеріального чи процесуального права, які могли призвести до ухвалення незаконного судового рішення, щоб його скасувати й ухвалити нове.
Відповідно до пункту 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями 241, 242, 308, 311, 315, 316, 321, 325, 370 КАС України, суд -  

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 06 вересня 2023 року  у справі № 380/13983/23 - без змін.
          Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених частиною 4 статті 328 КАС України.

Головуючий суддя	 	В. С. Затолочний 	
судді	 	Л. Я. Гудим 	
 	 	В. Я. Качмар  	
Повне судове рішення складено 11.01.2024