ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/13809/23                                                            Суддя (судді) першої інстанції: Головенко О.Д.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  31 січня 2024 року                                                                                            м. Київ
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого:                                                   Чаку Є.В.
суддів:                                                             Єгорової Н.М., Коротких А.Ю.  
при секретарі                                                            Дудин А.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна" на рішення Київського окружного адміністративного суду від 22 серпня 2023 року у справі за адміністративним позовом приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна" до Національного банку України про визнання протиправним рішення,-
В С Т А Н О В И В:
Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Провідна" (далі - позивач) звернулося до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Національного банку України (далі - відповідач, НБУ)  в якому просило:
-визнати протиправним та скасувати рішення НБУ про анулювання позивачу ліцензій на провадження діяльності з надання фінансових послуг № 113 рш-від 23.03.2023; 
-зобов`язати відповідача прийняти рішення, яким поновити ПрАТ "Страхова компанія "Провідна" ліцензії на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг;
- визнати протиправним та скасувати рішення НБУ про виключення ПрАТ "Страхова компанія "Провідна"  з Державного реєстру фінансових установ № 21/565-рк від 29.03.2023; 
- зобов`язати НБУ прийняти рішення про включення позивача до Державного реєстру фінансових установ.
Київський окружний адміністративний суд рішенням від 22 серпня 2023 року відмовив у задоволенні позову у повному обсязі.
Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та ухвалити нове, яким задовольнити позов у повному обсязі. В обґрунтування скарги апелянт зазначив, що оскаржуване рішення суду винесене з неправильним застосуванням норм матеріального права, а саме:
- судом не застосовано п.5 ч.1 ст. 38-1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання фінансових послуг», який передбачає, що має бути саме невиконання вимог, а не неналежне виконання, і саме рішення НБУ про усунення виявлених порушень ліцензійних умов, а не будь-яких інших актів НБУ;
- судом не застосовано п.7 постанови Правління НБУ від 12.08.2022 №177, який як норма спеціального права, передбачає відповідальність за невиконання вимог вказаної постанови у формі анулювання ліцензії лише у разі встановлення факту невідповідності фінансового/майнового стану власника істотної участі, якого в даному випадку встановлено не було;
-  судом не застосовано ч.2 ст.39 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання фінансових послуг» та п.9 розділу ІІ Положення про анулювання ліцензії на провадження діяльності з надання фінансових послуг у період дії воєнного стану, як норм, що визначають вимоги, які мають бути встановлені обставини для застосування заходу впливу у вигляді анулювання ліцензії, оскільки саме ці вимоги не були дотримані НБУ;
- висновки суду в частині визначення пропорційності через ризики платоспроможності не відповідають обставинам справи та наявним доказам, оскільки ризики вказані судом гуртуються на припущеннях, в матеріалах справи відсутні відомості про те, що позивач не виконує своїх зобов`язань, навпаки позивачем було подано відомості про те, що величина перевищення фактичного запасу платоспроможності страховика над розрахунковим нормативним запасом становить декілька мільйонів, тобто власних активів скаржника більш ніж достатньо для виконання свої зобов`язань та скаржник не потребує фінансової підтримки своїх акціонерів, що не було враховано та оцінено судом.
У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просив залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Відповідач зазначив, що ПрАТ "СК "Провідна" не було подано до НБУ інформацію аудитора щодо оцінки майнового стану ОСОБА_1 , а подана позивачем інформація компанії "Londen & Van Holland" щодо підтвердження вартості гаманця ОСОБА_1 , не є документом для оцінки майнового стану власника істотної участі, поданим згідно з главою 39 розділу V Положення №153, вимога щодо подання якого встановлена в підпункті 2 п.1 Постанови №177. Відповідач зазначив, що рішення НБУ про анулювання ліцензій позивача та про виключення ПрАТ "СК «Провідна" з Державного реєстру фінансових установ прийняті відповідно до законодавства України. Відповідач вважає, що вимоги апеляційної скарги та позовні вимоги щодо визнання вказаних рішень протиправними та їх скасування є необґрунтованими, безпідставними та не підлягають задоволенню.
У судовому засіданні представники позивача доводи викладені у апеляційній скарзі підтримали та просили суд вимоги позивача задовольнити повністю з викладених у ній аргументів і підстав.
Представник відповідача наполягав на залишенні апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Судом встановлено, що ПрАТ "Страхова компанія "Провідна" внесено до Державного реєстру фінансових установ з 21.08.2004.
ПрАТ "Страхова компанія "Провідна" має 29 ліцензій на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг у сфері страхування.
03.12.2022 згідно з Постановою правління Національного банку України «Про внесення змін до деяких нормативно-правових актів Національного банку України» від 01.12.2022 № 237 було внесено зміни до п. 1 Постанови № 177 та доповнено цю постанову новим пунктом, відповідно до якого страховики подають інформацію, визначену в п. 1 цієї постанови до 30.12.2022.
У встановлений Постановою № 177 строк вищезазначені документи від ПрАТ "Страхова компанія "Провідна" до НБУ не надходили.
Порушення вимог пунктів 1,1-1 Постанови № 177 та п. 74 глави 5 розділу II Положення про ліцензування та реєстрацію надавачів фінансових послуг та умов провадження ними діяльності з надання фінансових послуг, затвердженого Постановою правління Національного банку України від 24.12.2021 № 153 (далі Положення 153), зафіксовано в акті про правопорушення від 08.02.2023 № В/27-0024/15239, який було надіслано позивачу листом від 09.02.2023 № 27-0024/9206.
У вказаному листі було зазначено, що протягом трьох робочих днів із дня отримання Акту від 08.02.2023 необхідно подати до НБУ наступну інформацію:
характеру та обставин вчинення виявленого порушення, що зазначено в акті;
причин, які зумовили виникнення виявленого порушення, що зазначено в акті;
ужитих ПрАТ "Страхова компанія "Провідна" заходів для усунення виявленого порушення, яке зазначено в акті, з наданням документів/копій документів та/або інформації, що підтверджують факти вжиття таких заходів;
іншу інформацію (за потреби).
Після спливу вищезазначеного строку НБУ отримано лист  ПрАТ "Страхова компанія "Провідна" від 17.02.2023 № 03-16/585 з поясненнями щодо порушення, зазначеного в акті від 08.02.2023.
У вказаному листі позивач зазначив, що причиною неподання ПрАТ "Страхова компанія "Провідна" документів, визначених Постановою № 177, є вкрай обмежений термін, відведений на виконання нових законодавчих норм щодо оцінки фінансового/майнового стану прямих і кінцевих власників істотної участі в ПрАТ "Страхова компанія "Провідна", який не надав часу та можливості для приведення їх фінансового стану у відповідність до нових вимог.
20.02.2023 комітет Національного банку України з питань нагляду та регулювання діяльності ринків небанківських фінансових послуг ухвалив рішення № 21/303-рк про зобов`язання ПрАТ "Страхова компанія "Провідна" вжити заходів для усунення порушення та причин, що сприяли вчиненню порушення у строк до 07.03.2023.
22.02.2023 ПрАТ "Страхова компанія "Провідна" подано клопотання про продовження строку виконання рішення, оскільки власники істотної участі є нерезидентами, що в умовах воєнного стану ускладнює процес отримання та легалізації іноземних документів.
06.03.2023 Національний банк України прийняв рішення № 21/389-рк про відмову в продовженні строку на виконання свого рішення від 20.02.2023.
07.03.2023 та 08.03.2023 до Національного банку України на виконання рішення № 21/303-рк   позивачем були подані такі документи, зокрема:
аналіз фінансової стійкості компанії "ІІК Юкрейн Б.В. " (додаток 8 до Положення № 153);
інформацію про майновий стан ОСОБА_1 (додаток 9 до Положення № 153);
фінансову звітність компанії "ІІК Юкрейн Б.В. " за 2022 рік;
договір про депозитарне обслуговування стосовно Токенів QAAA, які знаходяться у власності ОСОБА_1 , укладений 03.03.2023 депозитарною установою Qommodity QAAA B.V.;
письмове запевнення ОСОБА_1 відповідно до п. 337 глави 39 розділу V Положення № 153;
письмове запевнення ПрАТ "Страхова компанія "Провідна" про відповідність прямих та кінцевих власників істотної участі в ПрАТ "Страхова компанія "Провідна" вимогам, встановленим Постановою № 177.
13.03.2023 Національним банком України складено Акт про правопорушення № B/27-0024/27683, в якому вказано на порушення позивачем строків подання документів та неповного подання документів.
16.03.2023  ПрАТ "Страхова компанія "Провідна" було подано пояснення щодо вчинення правопорушення, в яких наголошено на тому, що правопорушення виникло не з вини ПрАТ "Страхова компанія "Провідна", а через об`єктивні причини тривалості збору та підготовки документів власників істотної участі, що є нерезидентами.
Також ПрАТ "Страхова компанія "Провідна" було подано лист з долученням додаткових документів, які прибули в розпорядження позивача, а саме інформацію аудитора щодо оцінки майнового стану ОСОБА_1 , з відповідним перекладом на українську мову із нотаріальним засвідченням підпису перекладача, в формі електронної копії документів, довіреність на уповноважену особу ОСОБА_1 від 14.06.2022, в електронній формі копії документів.
20.03.2023 ПрАТ "Страхова компанія "Провідна" отримала запрошення Національного банку України за вих. № 27-0024/18675 від 20.03.2023 на засідання правління Національного банку України, яке заплановане на 23.03.2023 та на якому буде розглядатись питання про анулювання ліцензії на провадження діяльності з надання фінансових послуг.
22.03.2023 позивачем було повторно подано інформацію компанії "Londen & Van Holland" щодо підтвердження вартості гаманця ОСОБА_1 
23.03.2023 на засіданні правління Національного банку України за участі представників ПрАТ "Страхова компанія "Провідна", було розглянуто питання про анулювання ліцензії позивача на провадження діяльності з надання фінансових послуг у зв`язку із невиконання рішення Національного банку України та ухвалено відповідне рішення № 113-рш від 23.03.2023 про анулювання ПрАТ "Страхова компанія "Провідна" з 24.03.2023 ліцензій на провадження діяльності з надання фінансових послуг.
Вказане рішення було отримано позивачем 24.03.2023.
29.03.2023 Національний банк України ухвалив рішення № 21/565-к «Про виключення ПрАТ "Страхова компанія "Провідна" з державного реєстру фінансових установ.
Не погоджуючись з вказаними рішеннями, вважаючи їх протиправними та таким, що підлягають скасуванню, позивач звернувся з даним позовом до суду.
Згідно частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини 3 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно статті 2 Закону України «Про Національний банк України» Національний банк України є центральним банком України, особливим центральним органом державного управління, юридичний статус, завдання, функції, повноваження і принципи організації якого визначаються Конституцією України, цим Законом та іншими законами України.
Частиною 3 статті 6  вказаного Закону передбачено, що Національний банк у межах своїх повноважень сприяє фінансовій стабільності, в тому числі стабільності банківської системи за умови, що це не перешкоджає досягненню цілі, визначеної у частині другій цієї статті.
Загальні правові засади у сфері надання фінансових послуг, здійснення регулятивних та наглядових функцій за діяльністю з надання фінансових послуг встановлено Законом України від 12 липня 2001 року № 2664-III «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» (далі - Закон № 2664-III).
Відповідно до ст.21 Закону № 2664-ІІІ державне регулювання ринків фінансових послуг здійснюється, зокрема щодо ринків банківських послуг, послуг, пов`язаних з оборотом забезпечених віртуальних активів, що забезпечені валютними цінностями, та інших, ніж зазначені в абзаці другому цієї частини, ринків небанківських фінансових послуг - Національним банком України.
Основними завданнями Національного банку України у сфері державного регулювання ринків небанківських фінансових послуг в межах компетенції, визначеної частиною першою статті 21 цього Закону, є:
1) розробка стратегії і реалізації розвитку та вирішення системних питань функціонування ринків фінансових послуг в Україні;
2) здійснення державного регулювання та нагляду за наданням фінансових послуг та додержанням законодавства у цій сфері;
3) захист прав споживачів фінансових послуг шляхом застосування у межах своїх повноважень заходів впливу з метою запобігання і припинення порушень законодавства на ринку фінансових послуг;
4) узагальнення практики застосування законодавства України з питань фінансових послуг і ринків та розроблення пропозицій щодо їх вдосконалення;
5) розроблення і затвердження обов`язкових до виконання нормативно-правових актів з питань, що належать до його компетенції;
6) координація діяльності з іншими державними органами;
7) запровадження міжнародно визнаних правил розвитку ринків фінансових послуг.
Національний банк України у сфері державного регулювання ринків небанківських фінансових послуг у межах компетенції, визначеної частиною першою статті 21 цього Закону: видає небанківським фінансовим установам та особам, які не є фінансовими установами, але мають право надавати окремі фінансові послуги, ліцензії на провадження діяльності з надання фінансових послуг, визначає порядок їх видачі, зупинення, поновлення та відкликання (анулювання).
У свою чергу у разі порушення законів та інших нормативно-правових актів, що регулюють діяльність з надання небанківських фінансових послуг, послуг, пов`язаних з оборотом забезпечених віртуальних активів, що забезпечені валютними цінностями, Національний банк України у межах своїх повноважень має право застосувати заходи впливу відповідно до закону. 
Національний банк України обирає та застосовує заходи впливу на основі аналізу даних та інформації стосовно порушення, враховуючи наслідки порушення та наслідки застосування таких заходів (ст.39 Закону № 2664-ІІІ).
Згідно ст. 40 Закону № 2664-ІІІ Національний банк України у межах своїх повноважень у сфері державного регулювання ринків небанківських фінансових послуг має право застосовувати такі заходи впливу:
-зобов`язати порушника вжити заходів для усунення порушення та/або вжити заходів для усунення причин, що сприяли вчиненню порушення;
-вимагати скликання позачергових зборів учасників фінансової установи;
-накладати штрафи в розмірах, передбачених статтею 41 цього Закону;
-тимчасово зупиняти або відкликати (анульовувати) ліцензію на провадження діяльності з надання фінансових послуг;
-відсторонювати керівництво від управління фінансовою установою та призначати тимчасову адміністрацію;
-затверджувати план відновлення фінансової стабільності фінансової установи;
-виключати відповідно до законодавства учасників ринків фінансових послуг (крім клієнтів) з Державного реєстру фінансових установ або реєстру осіб, які не є фінансовими установами, але мають право надавати окремі фінансові послуги.
-установлювати для небанківських фінансових груп підвищені економічні нормативи, ліміти та обмеження щодо здійснення окремих видів операцій.
Відповідно до ст. 38-1 Закону № 2664-ІІІ Національний банк України має право прийняти рішення про анулювання ліцензії, виданої небанківській фінансовій установі або особі, яка не є фінансовою установою, але має право надавати окремі фінансові послуги, з таких підстав: невиконання небанківською фінансовою установою або особою, яка не є фінансовою установою, але має право надавати окремі фінансові послуги, розпорядження, рішення Національного банку України про усунення виявлених порушень ліцензійних умов.
Слід зазначити, що частиною 12 статті 9 Закону № 2664-ІІІ передбачено, що  власники істотної участі у фінансовій установі або особі, яка не є фінансовою установою, але має право надавати окремі фінансові послуги, повинні мати бездоганну ділову репутацію та відповідати іншим вимогам, встановленим нормативно-правовими актами органів, які здійснюють державне регулювання ринків фінансових послуг.
Національний банк при здійсненні ліцензування діяльності у сфері небанківських фінансових послуг керується принципами, передбаченими пунктами 1-5 частини першої статті 29 Закону про фінансові послуги, а також принципами ліцензування діяльності з надання небанківських фінансових послуг, зокрема, правової визначеності та обґрунтованого сумніву, який передбачає встановлення нормативно-правовими актами у сфері ліцензування вимог до осіб, умов здійснення ними певної діяльності та документів, що подаються ними до Національного банку в межах ліцензійних процедур, а також надання Національному банку права, за наявності обґрунтованого сумніву щодо дотримання таких вимог, або наявності інформації, яка потребує додаткової оцінки, вимагати надання уточнень, пояснень та/або додаткових документів, необхідних для отримання упевненості в тому, що встановлені вимоги дотримуються належним чином.
24 грудня 2021 року Правлінням НБУ ухвалено Постанову № 153, якою затверджено Положення про ліцензування та реєстрацію надавачів фінансових послуг та умови провадження ними діяльності з надання фінансових послуг, яким визначено порядок ліцензування та реєстрації осіб, які мають намір провадити/право провадити діяльність з надання фінансових послуг, та умови провадження ними діяльності з надання фінансових послуг (ліцензійні умови).
У пункті 74 глави 5 розділу II Положення № 153 зазначено, що надавач фінансових послуг зобов`язаний протягом усього строку дії ліцензії дотримуватися вимог законодавства України з питань регулювання ринків небанківських фінансових послуг, виконувати вимоги цього Положення, а також виконувати вимоги, розпорядження, рішення Національного банку України (уключаючи ті, що стосуються усунення виявлених порушень вимог, передбачених цим Положенням), надавати на вимогу Національного банку України інформацію, документи і звітність у встановлений Національним банком України строк.
12 серпня 2022 року Правлянням НБУ було прийнято постанову № 177 «Про особливості застосування процедур реєстрації та ліцензування учасників ринку небанківських фінансових послуг у період дії воєнного стану та внесення змін до постанови Правління Національного банку України від 06 березня 2022 року № 39.
Пунктом 1 Постанови №177 зобов`язано небанківські фінансові установи  в строки, визначені в пункті 1-1 цієї постанови, в один із способів, визначених у пункті 20 глави 2 розділу I Положення про ліцензування та реєстрацію надавачів фінансових послуг та умови провадження ними діяльності з надання фінансових послуг, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 24 грудня 2021 року № 153 подати до Національного банку України:
1) письмове запевнення в довільній формі про відповідність прямих та кінцевих власників істотної участі в небанківській фінансовій установі вимогам щодо фінансового/майнового стану, установленим у пунктах 5 (щодо власників істотної участі юридичних осіб) та 6 (щодо власників істотної участі фізичних осіб) цієї постанови (далі - запевнення);
2) документи згідно з главами 38, 39 розділу V Положення про ліцензування та реєстрацію для оцінки фінансового/майнового стану прямих і кінцевих власників істотної участі в небанківській фінансовій установі станом на дату подання запевнення.
Передбачено, що страховики подають інформацію, визначену в пункті 1 цієї постанови, до 30 грудня 2022 року.
У справі що розглядається, ПрАТ "Страхова компанія "Провідна" у визначений Постановою №177 строк, тобто до 30 грудня 2022 року, не було надано до НБУ  визначені документи.
Вказані обставини не заперечуються позивачем у справі.
08 лютого 2023  року НБУ було складено Акт про правопорушення, в якому зафіксовано порушення ПрАТ "Страхова компанія "Провідна" вимог пунктів 1,1-1 Постанови № 177 та п. 74 глави 5 розділу II Положення №153, а саме не надання у визначений термін інформації передбаченої в п.1 Постанови №177.
Листом від 09.02.2023 № 27-0024/9206 вказаний Акт було надіслано на адресу позивача та запропоновано протягом трьох робочих днів з дня отримання Акта подати до НБУ інформацію щодо характеру та обставин вчинення виявленого порушення, яке зазначено в Акті; причин, які зумовили виникнення виявленого порушення; ужитих заходів для усунення виявленого порушення; іншу інформацію.
В листі від 17.02.2023 № 03-16/585 ПрАТ "Страхова компанія "Провідна" пояснила, що причиною неподання документів, визначених Постановою № 177, є вкрай обмежений термін, відведений на виконання нових законодавчих норм щодо оцінки фінансового/майнового стану прямих і кінцевих власників істотної участі в ПрАТ "Страхова компанія "Провідна", який не надав часу та можливості для приведення їх фінансового стану у відповідність до нових вимог.
Суд першої інстанції правильно зазначив, що у позивача було достатньо часу, а саме понад чотири місяці для виконання вимог Постанови № 177 (з 16.08.2022 до 30.12.2022), а станом на 17.02.2023, тобто дату надання пояснень вже минуло 6 місяців, проте вимоги Постанови № 177 позивачем так і не були виконані.
Колегія суддів враховує доводи представників позивача про те, що засновники ПрАТ "Страхова компанія "Провідна" перебувають за кордонном, а саме в Нідерландах, проте вважає, що наданий законом та Національним банком України строк дня надання відповідних документів та усунення порушення з боку позивача понад шість місяців є достатнім та розумним для виконання вимог Постанови №177.
20.02.2023 НБУ, зокрема керуючись ч.1 ст.40 Закону № 2664-ІІІ, ухвалив рішення №21/303-рк про зобов`язання ПрАТ "Страхова компанія "Провідна" вжити заходів для усунення порушень та причин, що сприяли вчиненню порушення, у строк до 07 березня 2023 року, та не пізніше двох робочих днів після закінчення вказаного строку подати до НБУ звіт про усунення порушення та належним чином засвідчені відповідні документи.
07 та 08 березня 2023 року позивачем на виконання рішення №21/303-рк було подано  до НБУ окремі документи, проте не подано інформацію аудитора щодо оцінки фінансового стану компанії «ІІК Юкрейн Б.В.» та інформацію аудитора щодо оцінки майнового стану   ОСОБА_1 .
Вказані обставини зафіксовані у Акті про правопорушення від 13.03.2023 №В-27-0024/27683, який надіслано на адресу позивача.
16.03.2023 ПрАТ "Страхова компанія "Провідна" надало пояснення, в яких зазначило, що правопорушення виникло не з вини ПрАТ "Страхова компанія "Провідна", а через об`єктивні причини тривалості збору та підготовки документів власників істотної участі, що є нерезидентами. Також позивачем надано інформацію аудитора щодо оцінки майнового стану ОСОБА_1 , з відповідним перекладом на українську мову із нотаріальним засвідченням підпису перекладача, в формі електронної копії документів, довіреність на уповноважену особу ОСОБА_1 від 14.06.2022, в електронній формі копії документів.
Після отримання запрошення Національного банку України за вих. № 27-0024/18675 від 20.03.2023 на засідання правління Національного банку України, яке відбудеться 23.03.2023 та на якому буде розглядатись питання про анулювання ліцензії на провадження діяльності з надання фінансових послуг, а саме 22.03.2023, позивачем було повторно подано інформацію компанії "Londen & Van Holland" щодо підтвердження вартості гаманця ОСОБА_1 .
Проте оцінивши надані позивачем документи, правління Національного банку України на засіданні від 23.03.2023 дійшло висновку про невиконання рішення Національного банку України та про наявність підстав для анулювання ПрАТ "Страхова компанія "Провідна" з 24.03.2023 ліцензій на провадження діяльності з надання фінансових послуг.
Перевіривши рішення  відповідача про анулювання ліцензій на відповідність вимогам частини 3 статті 2 КАС України, колегія суддів встановила, що останнє прийнято на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).
Судом встановлено, що станом на час ухвалення оскаржуваного рішення позивачем дійсно не було виконано рішення НБУ, а саме не надано інформацію аудитора щодо оцінки фінансового стану компанії «ІІК Юкрейн Б.В.» та інформацію аудитора щодо оцінки майнового стану   ОСОБА_1 .
При цьому надана позивачем інформація компанії Londen & Van Holland підтверджує лише вартість гаманця ОСОБА_1 на підставі наданої ним інформації, однак не свідчать про здійснення вказаною компанією аудиту щодо відповідних документів чи фінансових установ.
Суд першої інстанції правильно зазначив, що інформація компанії Londen & Van Holland щодо підтвердження вартості гаманця ОСОБА_1 не є документом для оцінки майнового стану власника істотної участі, в розумінні главою 39 розділу V Положення № 153, вимога щодо подання якого встановлена в п.п. 2 п. 1 Постанови № 177.
Фактично вказана інформація є відповіддю на запит стосовно підтвердження вартості гаманця ОСОБА_1 .
Наведені обставини  у сукупності свідчать про те, що позивачем не було подано до Національного банку України інформацію аудитора щодо оцінки майнового стану власника істотної участі.
Стосовно інформації аудитора щодо оцінки фінансового стану компанії «ІІК Юкрейн Б.В.» слід зазначити наступне.
У поясненнях позивач зазначив, що фінансова звітність компанії «ІІК Юкрейн Б.В. » відповідно до вимог законодавства Нідерландів складається щорічно і вимог щодо обов`язкової ї перевірки аудитором немає. Станом на 14.11.2022 (первинний термін подання документів до Національного банку України) була в наявності лише річна фінансова звітність компанії «ІІК Юкрейн Б.В. »  за результатами 2021 фінансового року, що не була перевірена аудитором. Позивач зазначив, що у листопаді 2022 року було розпочато роботу з аудитором для підтвердження фінансового стану відповідно до вимог Постанови № 177.
Колегія суддів зазначає,  що відповідач неодноразово зобов`язував позивача надати  інформацію щодо характеру та обставин вчинення виявленого порушення, причин, які зумовили виникнення порушення.
ПрАТ "СК "Провідна" окрім письмових пояснень не було надано Національному банку України жодного документу на підтвердження своїх доводів, зокрема: документ, який би підтверджував факт укладання між компанією «ІІК Юкрейн Б.В.» та суб`єктом аудиторської діяльності договору щодо надання аудиторських послуг; виконання суб`єктом аудиторської діяльності певних робіт/послуг щодо оцінки фінансового стану компанії «ІІК Юкрейн Б.В. » тощо.
Таких документів не було надано й до суду першої інстанції чи апеляційного суду під час розгляду даної справи.
Слід також звернути увагу на те, що 06.09.2022 Національний банк України надав роз`яснення Лізі страхових організацій України щодо практичної реалізації вимог Постанови № 177.
НБУ зазначив, що враховуючи вимоги п. 1, 4 Постанови № 177 небанківська фінансова установа може спочатку подати запевнення в строк та у спосіб, визначений Постановою № 177, а документи для оцінки фінансового/майнового стану прямих і кінцевих власників істотної участі в небанківській фінансовій установі подати після їх виготовлення (з урахуванням кінцевого строку, визначеного Постановою № 177), які будуть підтверджувати відповідність станом на дату подання запевнення або на останній день кварталу, що передує даті подання запевнення.
В даному випадку, як правильно зазначив суд першої інстанції, позивач не скористався своїм правом і подав до Національного банку України запевнення у довільній формі лише 07.03.2023, тобто після спливу строку, що був встановлений Постановою № 177.
Колегія суддів зазначає, що здійснення Національним банком України оцінки відповідності фінансового/майнового стану прямих і кінцевих власників істотної участі в небанківській фінансовій установі відповідно до Постанови № 177 можливе лише за умови отримання від небанківської фінансової установи всіх документів, визначених у п. 1 Постанови № 177.
Оцінка Національним банком України відповідності фінансового/майнового стану прямих і кінцевих власників істотної участі в небанківській фінансовій установі є важливою частиною державного регулювання ринків фінансових послуг в Україні, що спрямована на досягнення мети, зазначеної в ст. 19 Закону України  «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».
Наявність власників істотної участі в небанківській фінансовій установі з фінансовим/майновим станом, який відповідає вимогам, установленим Національним банком України, забезпечує стабільність здійснення діяльності небанківською фінансовою установою, а також створює запас міцності у небанківській фінансовій установі.
Все це дозволяє забезпечити виконання небанківською фінансовою установою власних зобов`язань перед своїми клієнтами та іншими кредиторами.
Фактично неможливість здійснення оцінки Національним банком України відповідності фінансового/майнового стану прямих і кінцевих власників істотної участі в небанківській фінансовій установі створює суттєві ризики невиконання або несвоєчасного виконання небанківською фінансовою установою власних зобов`язань перед клієнтами та іншими кредиторами, а відтак з метою досягнення мети державного регулювання ринку фінансових послуг Національний банк України повинен реагувати на такі порушення.
Крім того враховуючи факт перебування країни у військовому стані, на державу покладено подвійний та посилений обов`язок захищати права, свободи громадян, які активно звертаються до страхових компаній для захисту майнового інтересу і за компенсацією збитків пошкодженого або втраченого майна. 
За наведених обставин витребовування у засновників страхових компаній доказів фінансової стабільності, є цілком обґрунтованими.
Стаття 9 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. 
В аспекті наведеного слід зазначити, що позивачем не доведено ті обставини на які він посилається в обґрунтування своєї позиції щодо протиправності рішень НБУ та наявності підстав для скасування останніх.
Натомість системний аналіз зазначених вище норм права у сукупності з обставинами цієї справи свідчить про те, що рішення  відповідача про анулювання ліцензій прийняті на підставі встановлених порушень вимог законодавства, у межах повноважень та у спосіб, визначений вимогами Закону №2664-ІІІ. 
Щодо доводів апелянта про те, що судом не застосовано п.5 ч.1 ст. 38-1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання фінансових послуг», який передбачає, що має бути саме невиконання вимог, а не неналежне виконання, і саме рішення НБУ про усунення виявлених порушень ліцензійних умов, а не будь-яких інших актів НБУ, колегія суддів зазначає наступне. 
Пунктом 1 Постанови №177 зобов`язано небанківські фінансові установи  в строки, визначені в пункті 1-1 цієї постанови подати до Національного банку України витребувані документи.
Позивачем не заперечується факт того, що ним не надано всіх витребуваних документів.
Як було зазначено судом вище у тексті даної постанови, НБУ керуючись ст. 40 Закону № 2664-ІІІ у межах своїх повноважень ухвалено рішення №21/303-рк про зобов`язання ПАТ "Страхова компанія "Провідна" вжити заходів для усунення порушень та причин, що сприяли вчиненню порушення.
Колегія суддів зазначає, що повним та належним виконанням рішення НБУ №21/303-рк,  є саме надання всіх документів, передбачених п.1 Постанови №177.
Оскільки  ПАТ "Страхова компанія "Провідна" не було подано до НБУ повного пакету документів, у відповідача були підстави для анулювання ліцензій ПАТ "Страхова компанія "Провідна" з підстав не виконання ним рішення про усунення виявленого порушення ліцензійних умов.
Отже доводи апелянта в цій частині є необґрунтованими та спростовуються наведеними вище висновками суду першої інстанції.
Доводи апелянта про не застосування судом п.7 постанови Правління НБУ від 12.08.2022 №177, який як норма спеціального права, передбачає відповідальність за невиконання вимог вказаної постанови у формі анулювання ліцензії лише у разі встановлення факту невідповідності фінансового/майнового стану власника істотної участі, якого в даному випадку встановлено не було, колегія суддів вважає помилковими, оскільки підставою для прийняття рішення №113-рш було невиконання позивачем рішення НБУ №21/303-рк про порушення ліцензійних умов.  Правовідносини пов`язані з невиконанням рішення НБУ про усунення порушення не є тотожніми з правовідносинами, що регулюються п.7 Постанови №177, а відтак застосування цієї норми є помилковим та безпідставними.
Стосовно доводів апелянта про порушення принципу пропорційності застосування заходу впливу у формі анулювання ліцензій, колегія суддів зазначає наступне.
Позивач вважає, що з огляду на часткове надання документів, його не можна було позбавляти ліцензій на підставі ст. 38-1 Закону № 2664-ІІІ.
Колегія суддів зазначає, що 22.12.2022 прийнято Постанову Правління Національного банку України № 247 якою затверджено Положення про анулювання ліцензії на провадження діяльності з надання фінансових послуг у період дії воєнного стану.
          У п.5 Розліду ІІ Положення №247 зазначено, що Національний банк має право прийняти рішення про анулювання ліцензії за наявності однієї з таких підстав: 1) невиконання надавачем фінансових послуг розпорядження, рішення Національного банку про усунення виявлених порушень ліцензійних умов.
          Національний банк під час розгляду питання про прийняття рішення про анулювання ліцензії бере до уваги:
1) характер та обставини здійснення ризикової діяльності/вчиненого порушення;
2) причини, які зумовили здійснення ризикової діяльності/вчинення порушення;
3) загальний фінансовий стан надавача фінансових послуг;
4) ужиті надавачем фінансових послуг заходи для попередження здійснення ризикової діяльності/вчинення порушень, припинення здійснення ризикової діяльності/вчинення порушення;
5) наслідки здійснення ризикової діяльності/вчинення порушення, наслідки прийняття рішення про анулювання ліцензії;
6) ступінь загрози інтересам вкладників та/або інших кредиторів надавача фінансових послуг унаслідок здійснення ризикової діяльності, ознаки якої зазначені в пункті 6 розділу II цього Положення (п.9 Розділу ІІ Положення №247).
          Під час прийняття оскаржуваного рішення відповідачем було враховано не виконання позивачем у повному обсязі вимог Постанови №177; ужиття позивачем заходів, які були неефективними та несвоєчасними; враховано  ступінь загрози інтересам вкладників та/або інших кредиторів надавача фінансових послуг.
Колегія суддів при розгляді цієї справи враховує те, що без надання позивачем інформації аудитора щодо оцінки фінансового стану компанії «ІІК Юкрейн Б.В.» та інформації аудитора щодо оцінки майнового стану   ОСОБА_1 відповідач (НБУ)  не мав можливості здійснити перевірочну діяльність ПрАТ "Страхова компанія "Провідна".
Враховуючи те, що позивачем так і не було виконано вимог Постанови №177 ні протягом встановленого вказаною постановою часу, ні станом на час розгляду справи в суді першої та апеляційної інстанцій (січень 2024 року); не було надано жодних доказів вчинення ним активних дій щодо усунення порушень встановлених НБУ, колегія суддів вважає, що застосування найсуворішої санкції у вигляді анулювання ліцензій є виправданим у контексті обставин цієї справи.
          Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Таким чином, зважаючи на встановлені вище обставини дотримання Національним банком України порядку і процедури прийняття спірних рішень, відповідність його критеріям обґрунтованості, пропорційності та адекватності, а також підтвердження матеріалами справи фактів вчинення ПрАТ "Страхова компанія "Провідна" порушень, судова колегія приходить до висновку про правильність твердження Київського окружного адміністративного суду про необґрунтованість позовних вимог з наведених вище підстав, а тому вважає за необхідне рішення суду першої інстанції залишити без змін.
          Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
          Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
          За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при ухваленні рішення дотримано норми матеріального права, що стало підставою для правильного вирішення справи. У зв`язку з цим колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду -  залишити без змін.
Керуючись ст.ст. 242, 250, 308, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд          

                                                  П О С Т А Н О В И В :

          Апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна" - залишити без задоволення.
          Рішення Київського окружного адміністративного суду від 22 серпня 2023 року залишити без змін.
          Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена безпосередньо до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного суду у тридцятиденний строк в порядку, встановленому статтями 329-331 КАС України.
Повний текст постанови виготовлено 01.02.2024.

Головуючий суддя:                                                  Є.В. Чаку

          Судді:                                                              Н.М. Єгорова

                                                                                А.Ю. Коротких