УХВАЛА
 
15 березня 2024 року
м. Київ
 
справа № 462/2796/22
провадження № 61-3180ск24
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коломієць Г. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного суду від 25 січня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Сьомої Львівської державної нотаріальної контори Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом,
ВСТАНОВИВ:
У червні 2022 року ОСОБА_2 звернулася до суду з вищевказаним позовом до ОСОБА_1 , Сьомої Львівської державної нотаріальної контори Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) (далі - Сьома Львівська ДНК), в якому просила суд: визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом на 1/2 частки квартири АДРЕСА_1 , яка придбана на підставі договору купівлі-продажу квартири від 02 листопада 
2004 року за № 3815 та належала ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
 
Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 11 вересня 2023 року у позові ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Сьомої Львівської ДНК про визнання за нею право власності в порядку спадкування за заповітом на 1/2 частки квартири АДРЕСА_1 , яка була придбана на підставі договору купівлі-продажу від 02 листопада 2004 року за № 3815 відмовлено.
 
Постановою Львівського апеляційного суду від 25 січня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.
Рішення Залізничного районного суду м. Львова від 11 вересня 2023 року в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_2 до Сьомої Львівської ДНК про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом змінено, викладено його мотивувальну частину в цій частині, в редакції даної постанови.
Рішення Залізничного районного суду м. Львова від 11 вересня 2023 року в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом скасовано, ухвалено в цій частині нове рішення.
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом задоволено частково.
Визнано за ОСОБА_2 у порядку спадкування за заповітом ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 3/8 частки квартири АДРЕСА_1 .
У задоволенні решти вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом відмовлено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 5 362,50 грн судового збору за подання позову та 8 043,75 грн за подання апеляційної скарги.
 
29 лютого 2024 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Львівського апеляційного суду від 25 січня 2024 року (надійшла до суду 05 березня 2024 року), у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила скасувати оскаржуване судове рішення в частини задоволенні позовних вимог, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у цій частини.
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження з огляду на наступне.
У порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги доданий документ, що підтверджує сплату судового збору у розмірі 10 726,00 грн, однак це не підтверджує сплату судового збору у повному розмірі.
Згідно зі статтею 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви в розмірі оспорюваної суми. 
Підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» 
(у редакції, чинній на день звернення до суду з цим позовом) передбачено, що за подання позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою-підприємцем ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Частиною четвертою статті 6 Закону України «Про судовий збір» передбачено, якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення 
в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).
 
Зі змісту положень пункту 2 частини першої статті 176 ЦПК України вбачається, що у позовах про визнання права власності на майно або його витребування ціна позову визначається вартістю майна.
ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом у 2022 році та заявляла одну позовну вимогу майнового характеру (про визнання права власності на 1/2 частки квартири).
Станом на 01 січня 2022 року прожитковий мінімум для працездатних осіб був встановлений у розмірі 2 481,00 грн (0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 992,40 грн, 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 12 405,00 грн).
Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір».
При цьому суд звертає увагу представника заявника на те, що відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» розрахунок розміру судового збору за подання касаційної скарги слід здійснювати, виходячи зі ставки, яка підлягала сплаті при поданні позовної заяви, а не з тієї суми, яка фактично була сплачена позивачем.
Оскільки із поданої касаційної скарги та копій судових рішень не вбачається ціни позову станом на день його подання (відсутнє визначення вартості 1/2 частки спірної квартири), тому неможливо визначити розмір судового збору, який підлягав сплаті при поданні позовної заяви за вимогу майнового характеру, у зв`язку з чим заявник при сплаті судового збору має підтвердити відповідність такої сплати належними доказами (позовна заява з визначеною ціною позову, майнова оцінка нерухомого майна або інші належні докази).
Отже, заявнику необхідно сплатити судовий збір за подачу касаційної скарги за позовні вимоги майнового характеру (у розмірі 1 % від ціни спірного майна помноженого на 200 %). 
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерс.р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA288999980313151207000026007, код банку отримувача (МФО): 899998, код класифікації доходів бюджету: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».
На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату в повному обсязі.
Відповідно до вимог частин другої, третьої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення їх недоліків.
Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного суду від 25 січня 2024 року залишити без руху та надати строк для виконання вимог ухвали, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                  Г. В. Коломієць