УХВАЛА
 
25 грудня 2023 року
м. Київ
 
справа № 336/3500/17
провадження № 61-17541ск23
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротенка Є. В. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю.,                         Тітова М. Ю., 
розглянувши касаційну скаргу  ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Петров Георгій Михайлович, на постанову Запорізького апеляційного суду від 08 листопада 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області, Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Запорізькій області про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном шляхом знесення самочинної забудови,
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 08 жовтня                 2018 року задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , усунуто перешкоди ОСОБА_1 у здійсненні користування земельною ділянкою та нерухомим майном за адресою: АДРЕСА_1 ; зобов?язано ОСОБА_2 знести самочинну прибудову до житлового будинку АДРЕСА_1 .
 
У травні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення Шевченківського районного суду                     м. Запоріжжя від 08 жовтня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області, Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Запорізькій області, про усунення перешкод у користуванні об`єктом нерухомості та знесення самочинної споруди.
 
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 13 серпня                   2019 року заяву ОСОБА_1 було задоволено, змінено спосіб виконання рішення суду та постановлено знести спірну самочинну прибудову.
 
Ухвалою суду від 09 січня 2020 року було відмовлено у перегляді заочного рішення суду за заявою ОСОБА_2 .
 
Постановою Запорізького апеляційного суду від 03 листопада 2020 року рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 08 жовтня 2018 року скасовано, у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 відмовлено.
 
Постановою Верховного суду від 03 листопада 2021 року постанова Запорізького апеляційного суду від 03 листопада 2020 року була скасована, рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 08 жовтня                        2018 року залишено в силі.
 
Постановою Запорізького апеляційного суду від 28 червня 2023 року скасовано ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від                        13 серпня 2019 року про зміну способу виконання рішення суду, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.
 
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 07 вересня                           2023 року заяву ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання рішення суду задоволено.
 
Змінено спосіб виконання рішення Шевченківського районного суду                              м. Запоріжжя від 08 жовтня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області, головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Запорізькій області, про усунення перешкод у користуванні об`єктом нерухомості та знесення самочинної споруди.
 
Ухвалено знести самочинну прибудову до житлового будинку АДРЕСА_1 .
 
Не погодившись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу.
 
Постановою Запорізького апеляційного суду від 08 листопада 2023 року апеляційну скаргу задоволено.
 
Ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 07 вересня                     2023 року скасовано.
 
У задоволенні заяви ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання рішення суду відмовлено.
 
У грудні 2023 року представник ОСОБА_1 - адвокат Петров Г. М. звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Запорізького апеляційного суду від 08 листопада                2023 року, залишити без змін ухвалу Шевченківського районного суду                      м. Запоріжжя від 07 вересня 2023 року.
 
У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.
 
У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Згідно з пунктом 26 частини першої статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про відстрочення і розстрочення, зміни чи встановлення способу і порядку виконання рішення.
 
Відповідно до частини першої статті 406 ЦПК України ухвали судів першої та апеляційної інстанцій можуть бути оскаржені в касаційному порядку у випадках, передбачених пунктами 2, 3 частини першої статті 389 цього Кодексу.

У пункті 2 частини першої статті 389 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.
 
Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).
 
Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими, ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).
 
Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
 
Таким чином, у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити, оскільки ухвала суду першої інстанції та постанова апеляційного суду за наслідками перегляду ухвали про зміну способу виконання рішення суду не підлягають касаційному оскарженню відповідно до пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України.
 
Керуючись статтями 260, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Петров Георгій Михайлович, на постанову Запорізького апеляційного суду від 08 листопада 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області, Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Запорізькій області про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном шляхом знесення самочинної забудови.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                         Є. В. Коротенко
А. Ю. Зайцев
М. Ю. Тітов