ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 644/3632/23                                                Головуючий суддя І інстанції Черняк В. Г.
Провадження № 33/818/122/24                                        Суддя доповідач Шабельніков С.К.
Категорія: Керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 березня 2024 року                                                         м. Харків
Суддя Харківського апеляційного суду Шабельніков С.К., 
за участю секретаря - Вакули Н.С., 
особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 03 листопада 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, -

в с т а н о в и в:
Цією постановою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню за ч. 1 ст. 130 КУпАП – у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян (17 000 гривень) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536 гривні 80 копійок.
Оскаржуваною постановою встановлено, що водій  ОСОБА_1 29.05.2023 року о 12.30 годині по вул. Біблика, 13 в м. Харкові керував транспортним засобом Yamaha MT-07 державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився в КНП «Обласний наркологічний диспансер», згідно висновку якого ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння. 
Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, згідно якого водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Не погодившись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 було подано апеляційну скаргу. В своїй апеляційній скарзі просить скасувати постанову Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 03.11.2023 року та закрити адміністративне провадження стосовно нього.
Свої апеляційні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що працівниками поліції було порушено порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, а саме: ознак алкогольного сп`яніння на місці зупинки працівниками поліції виявлено не було, лабораторні дослідження в закладі охорони здоров`я не проводились, а висновок лікаря-нарколога ОСОБА_1 не надавався.
В судове засідання 18 березня 2024 року для розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 з`явився. Надавши пояснення на підтримку своєї апеляційної скарги, апелянт фактично визнав свою вину у скоєному правопорушенні та просив суд апеляційної інстанції не позбавляти його права на керування транспортними засобами у зв`язку з тим, що позбавлення ОСОБА_1 цього права позбавить його єдиного способу заробітку.
Дослідивши доводи апеляційної скарги та відомості, що є наявними у справі про адміністративне правопорушення, апеляційний суд дійшов висновку, що подана апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Згідно вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.
Як вбачається з матеріалів справи, суд дотримався всіх вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винності ОСОБА_2 у порушенні, передбаченого п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху.
Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, апеляційним судом не встановлено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду першої інстанції щодо винуватості особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Натомість, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджуються наявними у справі доказами, а саме: 
- відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 455379 від 01.06.2023, в якому зазначено факт керування ОСОБА_1 29.05.2023 року о 12.30 годині по вул. Біблика, 13 в м. Харкові транспортним засобом Yamaha MT-07 державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився в КНП «Обласний наркологічний диспансер», згідно висновку якого ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння. 
Тим самим ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху (а.с. 1).
Зокрема, в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №455379 від 01.06.2023 року, в графі «пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, по суті порушення» зазначено «не з`явився» (а.с.1);
-відомостями повідомлення, згідно яких ОСОБА_1 було повідомлено, що результат висновку за наслідком проведеного огляду буде під номером 1238 01.06.2023. Особу, яка притягається до адміністративної відповідальності було ознайомлено, що у разі позитивного результату медичного огляду на стан сп`яніння, складення адміністративного протоколу відбудеться 01.06.2023 р о 21 год. 00 хв за адресою: м. Харків, вул. Ахієзерів 18А. З результатами огляду ОСОБА_1 просив ознайомити за вказаним телефоном. Особу, яка притягається до адміністративної відповідальності було повідомлено, що в разі неявки згідно ст. 268 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення буде складено за відсутності ОСОБА_1 . Зазначене засвідчено підписом апелянта.
- довідкою, згідно якої ОСОБА_1 отримав посвідчення водія № НОМЕР_2 видане 23.10.2013 (а.с.3);
- відомостями висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції в якому зазначено, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння (а.с.6);
- відомостями копії протоколу про адміністративну відповідальність ААД№225873 від 29.05.2023, складеним відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП. Відповідно до якого водій ОСОБА_1 , керуючи ТЗ 29.05.2023 року о 12.30 годині по вул. Біблика, 13 в м. Харкові Yamaha MT-07 (без державної реєстрації) не надав перевагу у русі автомобілю, що рухався праворуч та здійснив зіткнення із службовим автомобілем TOYOTA PRIUS чим завдав механічних ушкоджень вказаному автомобілю. Таким чином відомості цього протоколу підтверджують факт керування Босенокм транспортним засобом, а саме мотоциклом;
- відомостями рапорту інспектора УПП в Харківські області, згідно якого під час патрулювання по радіозв`язку було почуто про ДТП між службовим авто TOYOTA PRIUS та мотоциклом YAMAHA MT-07 за адресою м. Харків, вул. Біблика 13 приблизно о 12 год. 30 хв. Прибувши на вказану адресу було виявлено зазначені транспортні засоби. 
Під час спілкування у водія мотоцикла були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, тремтіння рук. Водії пройшли огляд на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я. У водія мотоцикла ОСОБА_1 було виявлено алкогольне сп`яніння згідно висновку лікаря-нарколога.
У зв`язку з тим, що для отримання висновку необхідно було певний час водіїв було повідомлено про їх виклик для складання адміністративного матеріалу на 01.06.2023 року.
Отримавши висновок лікаря-нарколога працівниками поліції було зателефоновано ОСОБА_1 . Однак останній повідомив про те, що для складання адміністративного матеріалу відносно нього водій за раніше зазначеною адресою не прибуде. 
- усними поясненнями, наданими особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення ААД№455379 відносно ОСОБА_1 – інспектором ОСОБА_3 суду апеляційної інстанції. Згідно цих пояснень, ОСОБА_1 керував мотоциклом, який знаходиться в міжнародному розшуку порушуючи правила дорожнього руху та здійснив зіткнення з автомобілем патрульної поліції.
- відомостями з відеозапису фіксації обставин правопорушення, наданих Управлінням патрульної поліції в Харківській області (додаток до протоколу ААД№455379 (а.с.4) де зафіксовано рух мотоцикла з порушенням правил дорожнього руху, а саме перетин дорожньої розмітки 1.3 (подвійна суцільна), місце ДТП за участю ОСОБА_1 , а також проходження водієм огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я. Під час проходження медичного огляду водій надав лікарю-наркологу для проведення медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння біологічні зразки крові.
Для складання матеріалів про адміністративне правопорушення 01.06.2024 року ОСОБА_1 не з`явився та був повідомлений працівниками поліції засобами телефонного зв`язку, що у такому разі відносно нього буде складений протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
При цьому, апеляційний суд звертає увагу, що протокол про адміністративне правопорушення та інші процесуальні документи складені уповноваженою державою особою. Проте ОСОБА_1 не скористався процесуальною можливістю та не звертався із скаргами на дії працівників поліції до їх безпосереднього керівництва з метою ініціювання службової перевірки або притягнення до дисциплінарної відповідальності посадових осіб, якими були складені відповідні процесуальні документи у цій справі. Також стороною захисту не надано відомостей про, що останні зверталися до суду в порядку КАС України щодо оскарження дій або бездіяльності відповідних посадових осіб – працівників поліції.
Цих відомостей не надано суду і під час апеляційного розгляду.
Отже, враховуючи, що сторона захисту не надала до суду доказів на підтвердження їх версії щодо незаконності дій працівників поліції під час проведення ними огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, а також складення ними протоколу та інших процесуальних документів за цією справою, а матеріали справи не містять відповідних відомостей, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що відомості, які зафіксовані в письмових доказах, що долучені до матеріалів справи, відповідають дійсності, що вочевидь унеможливлює врахування апеляційним судом апеляційних доводів ОСОБА_1 в цій частині.
Крім того, під час надання пояснені суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 погодився з поясненнями особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення в частині, що має значення для розгляду цієї справи, а саме те, що в той день він керував транспортним засобом – мотоциклом у шоломі, а також зазначив що після дорожно-транспортної пригоди був доправлений працівниками поліції до закладу охорони здоров`я де пройшов медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння. 
Щодо тверджень апелянта про те, що працівниками поліції на місці ДТП не було виявлено ознак алкогольного сп`яніння, а також про те, що лабороторне дослідження взагалі не проводилось та зміст висновку про наявність чи відсутність сп`яніння ОСОБА_1 не повідомлявся суд зазначає наступне.
Відповідно до п.3 Розділу І «Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів алкогольного, наркотичного чи  іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі Інструкція) вбачається, що ознаками алкогольного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Зазначеними нормами закону встановлено, що поліцейський уповноваженого підрозділу Національної поліції України, керуючись вищенаведеним переліком ознак алкогольного сп`яніння, самостійно визначає наявність чи відсутність підстав у особи для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Тобто, виявлення працівником поліції у водія ознак наркотичного чи алкогольного сп`яніння належить до його повноважень, що знайшло своє законне відображення у процесуальному закріпленні працівником поліції своїх висновків щодо наявності ознак алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 у протоколі про адміністративне правопорушення ААД№455379 від 29.05.2023 року та у долучених до нього доказів. Такі дії працівників поліції відповідають вимогам ст. 252 КУпАП, згідно до яких орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до вимог пункту 13 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМ України № 1103 від 17.12.2008 року (зі змінами), лікар, що проводив у закладі охорони здоров`я огляд водія транспортного засобу, складає за його результатами висновок за формою, яка затверджується МОЗ. 
Згідно вимог п. 16-17 та 19, 20 розділу ІІІ Інструкції висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі – висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння), видається на підставі акту медичного огляду. Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку. Акт медичного огляду особи складається в одному примірнику, який залишається в закладі охорони здоров`я, що не позбавляє сторону захисту ознайомитись із його змістом, звернувшись до керівника відповідної медичної установу із відповідним клопотанням. Висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров`я.
Відомості матеріалів справи, а саме: відеозапис, доданий до протоколу про адміністративне правопорушення ААД№455379, а також повідомлення ОСОБА_1 про дату та час складання відносно нього матеріалів про адміністративне правопорушення у разі отримання працівниками поліції позитивного результату у медичному висновку №1238 та сам висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №1238 від 29.05.2023 року свідчать, що ОСОБА_1 пройшов медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, надавши на дослідження кров в якості біологічного середовища. Згідно відомостей відеозапису, у призначений працівниками день та час для складання матеріалів про адміністративну відповідальність ОСОБА_1 не з`явився, про позитивний результат проведеного медичного огляду був повідомлений працівниками поліції засобами телефонного зв`язку. Разом з тим, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності була повідомлена працівниками поліції про те, що у зв`язку із її неявкою за вказаною у повідомленні адресою у зазначений день та час матеріали про адміністративну відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 будуть складені за його відсутності згідно вимог чинного законодавства.
Відомості матеріалів справи не містять відомостей про те, що ОСОБА_1 звертався до керівника КНП ХОР «Обласний наркологічний диспансер» про отримання копії висновку 1238 від 29.05.2023 та отримав від працівників КНП ХОР «Обласний наркологічний диспансер» відмову на відповідне звернення, а також відомостей про позитивний результат оскаржуваних у встановленому законом порядку дій чи бездіяльності лікаря-нарколога.
Допитаний судом апеляційної інстанції в судовому засідання в якості свідка працівник поліції ОСОБА_3 пояснив, що ОСОБА_1 як учасника дорожньо-транспортної пригоди було доправлено до КНП ХОР ОНД для проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння. Водій такий медичний огляд пройшов, результат позитивний. Для складання матеріалів про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАп, у зазначений працівниками поліції у відповідному повідомленні день та час ОСОБА_1 не з`явився.
Разом з цим слід зазначити, що у цій справі саме неспростовані відомості відеозапису та висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №1238 від 29.05.2023 року у своїй сукупності є доказам, які поза розумним сумнівом, підтверджують наявність доказового факту, а саме керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.
Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає твердження апелянта в цій частині не обґрунтованими та розцінює їх, як обраний спосіб захисту ОСОБА_1 .
З приводу доводів ОСОБА_1 щодо скасування постанови суду першої інстанції в частині позбавлення його прав на керування транспортними засобами у зв`язку з тим, що це є його єдиним засобом для існування суд апеляційної інстанції зазначає наступне. 
Санкцією ч. 1 ст130 КУпАП встановлено, що у випадку порушення водіями вимог цієї правової норми на них накладається стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Враховуючи вимоги примітки до ст. 22 КУпАП до правопорушень, передбачених, зокрема, статтею 130 цього Кодексу зауваження не застосовується.
Враховуючи імперативні вимоги цієї примітки суд апеляційної інстанції позбавлений процесуальної можливості застосувати до ОСОБА_1 зауваження або інше стягнення без позбавлення права керування транспортними засобами.
Аналізуючи відомості всіх доказів у справі як окремо, так і в їх сукупності, апеляційний суд дійшов висновку, що вони узгоджуються між собою та беззаперечно свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме: керування транспортного засобу у стані алкогольного сп`яніння. 
Так, згідно з вимогами п. 1.3 ПДР учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих правил, а також бути взаємно ввічливими.
Пунктом 2.9 «а» ПДР встановлено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;
Пунктом 1. 9 ПДР встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Дотримуючись вимог вищенаведеного закону суд апеляційної інстанції бере до уваги наступну практику Європейського суду з прав людини.
В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.
У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.
Крім того, Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.
Отже, доказів, які спростовують правильність висновків суду першої інстанції, апелянтом не надано, не містять їх і матеріали справи. Більш того, порушень норм КУпАП під час складання протоколу та в суді першої інстанції, які обумовлюють необхідність скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.
Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення щодо порушення ОСОБА_1 п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху та притягнуто за ч.1 ст.130 КУпАП до відповідальності, а тому доводи апеляційної скарги на незаконність та необґрунтованість постанови суду першої інстанції є безпідставними.
З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі ОСОБА_1 не підлягає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 03 листопада 2023 року у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - залишити без змін.
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                 С.К. Шабельніков