ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2024 року 
м. Київ
справа №520/9440/2020
адміністративне провадження № К/9901/9444/21  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючий - Стародуб О.П.,
судді - Коваленко Н.В., Кравчук В.М.
розглянув в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 12.12.2020 (судді - Мельнікова Л.В., Бегунц А.О., Рєзнікова С.С.)  
у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,
КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ
21.07.2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив суд:
- визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі - ГУ ПФУ в Харківській області, пенсійний орган) № 847085 від 24.02.2020 року про відмову в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки Харківського окружного адміністративного суду № 06-62/7731/20 від 19.02.2020 року;
- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату його щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 19.02.2020 року у розмірі 90 % від суддівської винагороди працюючого на відповідній посаді судді, відповідно до довідки Харківського окружного адміністративного суду № 06-62/7731/20 від 19.02.2020 року.
ВСТАНОВЛЕНІ СУДАМИ ПОПЕРЕДНІХ ІНСТАНЦІЙ ОБСТАВИНИ СПРАВИ
Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що постановою Верховної Ради України №1515-VІІІ від 08.09.2016 «Про звільнення суддів» позивача звільнено з посади судді Харківського окружного адміністративного суду у зв`язку з поданням заяви про відставку, про що головою Харківського окружного адміністративного суду видано наказ №04-04/172 від 17.10.2016 «Про відрахування судді ОСОБА_1 ».
Позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Харківській області та отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 90 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до Закону України від 07.07.2010 № 2453-VI «Про судоустрій і статус суддів» (далі - Закон №2453-VI).
У зв`язку із зміною розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, 21.02.2020 позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці, до якої додав довідку від 19.02.2020 № 06-62/7731-20, видану Харківським окружним адміністративним судом, про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.
Вказана довідка відповідно до Додатка 2 до Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 №3-1, Закону №1402-VIII, рішення Конституційного Суду України від 18.02.2020 року №2-р/2020 видана про те, що станом на 01.01.2020 суддівська винагорода, яка враховується при призначенні/перерахунку його щомісячного довічного грошового утримання як судді у відставці складає 149767,50 грн, у тому числі: - посадовий оклад - 78825 грн; - доплата за вислугу років (80 відсотків) - 63060 грн; - доплата за перебування на адміністративній посаді в суді (10 відсотків) - 7882,50 грн.
Рішенням від 24.02.2020 №847085 пенсійний орган відмовив позивачу в проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді на підставі означеної довідки з посиланням на те, що перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці проводиться у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. Натомість після визнання Конституційним Судом України (Рішення від 18.02.2020) таким, що не відповідає Конституції України норм п. 25 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1402-VIII не приймались нормативно-правові акти щодо зміни розміру складових такої винагороди.
Не погоджуючись з вказаним рішенням позивач звернувся до суду.
В обґрунтування позовних вимог покликався на те, що з дня ухвалення Конституційним Судом України Рішення від 18.02.2020 №2-р/2020 Закон України від 02.06.2016 №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» (далі - Закон №1402-VIII в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин), не містить норм, які б по-різному визначали порядок обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці. З 19.02.2020, наступного дня з дати ухваленні Конституційним Судом Рішення від 18.02.2020 у нього виникло право (підстава) на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді відповідно до Закону №1402-VIII, зокрема п. 24 Прикінцевих та перехідних положень, яким передбачається, що розмір посадового окладу судді з 01.01.2020 становить для судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 01 січня календарного року, у проведеннні якого відповідачем протиправно відмовлено.
КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕНЬ СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 28.09.2020 позов задовлено.
Визнано протиправним і скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №847085 від 24.02.2020 про відмову судді у відставці ОСОБА_1 в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання на підставі довідки Харківського окружного адміністративного суду №06-62/7731/20 від 19.02.2020.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити судді у відставці ОСОБА_1 перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання з 19.02.2020 у розмірі 90% від суддівської винагороди працюючого на відповідній посаді судді, відповідно до довідки Харківського окружного адміністративного суду №06-62/7731/20 від 19.02.2020.
Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції, дійшов висновку, що після   ухвалення Конституційним Судом рішення №2-р/2020 від 18.02.2020   позивач набув право на перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці, і такий перерахунок має здійснюватись виходячи з 90% від розміру заробітної плати діючого на відповідній посаді судді.
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 12.02.2021 рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.09.2020 скасовано в частині задоволення позовних вимог про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити судді у відставці ОСОБА_1 перерахунок щомісячного довічного грошового утримання з 19.02.2020 у розмірі 90% від суддівської винагороди працюючого на відповідній посаді судді, відповідно до довідки Харківського окружного адміністративного суду №06-62/7731/20 від 19.02.2020.
Прийнято в цій частині нове судове рішення, яким зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести ОСОБА_1 з 19.02.2020 перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі визначеному Законом №1402-VIII на підставі довідки Харківського окружного адміністративного суду №06-62/7731/20 від 19.02.2020 та здійснити виплату з урахуванням фактично виплачених сум.
В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.09.2020 залишено без змін.
Скасовуючи рішення суду першої інстанції у зазначеній частині та приймаючи в цій частині нове рішення, суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції про те, що у зв`язку з ухваленням Конституційним Судом України рішення від 18.02.2020 у справі №2-р/2020 у позивача виникло право на перерахунок його щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно до Закону №1402-VIII, та як наслідок протиправністю оскаржуваного рішення ГУ ПФУ в Харківській області про відмову позивачу у перерахунку розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки Харківського окружного адміністративного суду № 06-62/7731/20 від 19.02.2020.
Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині, що такий перерахунок має бути здійснений, виходячи з 90% від суддівської винагороди працюючого судді, суд апеляційної інстанції виходив з того, що такий відсоток розміру довічного грошового утримання позивача від суддівської винагороди працюючого судді був визначений в порядку, передбаченому Законом №2453-VI, який відрізняється від порядку визначення розміру довічного грошового утримання, встановленого чинним Законом №1402-VIII.
Оскільки чинним Законом №1402-VIII передбачені інші розміри суддівської винагороди та розмір відсотків від неї для нарахування щомісячного грошового утримання, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для обрахунку щомісячного грошового утримання одночасно за складовими, які передбачені для різних формул обрахунку грошового утримання (розміру щомісячної суддівської винагороди) за Законом №1402-VIII, а розміру відсотку - за Законом №2453-VI.
При цьому, оскільки перерахунок щомісячного грошового довічного утримання судді у відставці у розмірі визначеному Законом №1402-VIII на підставі довідки Харківського окружного адміністративного суду №06-62/7731/20 від 19.02.2020 відповідачем не проведений, апеляційний суд дійшов виснвоку про передчасність вимог позивача в частині визначення відсоткового розміру суддівської винагороди для обрахунку суми довічного грошового утримання.
УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ ОСОБИ, ЯКА ПОДАЛА КАСАЦІЙНУ СКАРГУ ТА ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
В обгрунтування касаційної скарги позивач покликається на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норми матеріального права, неповне з`ясування обставини справи, що призвело до неправильного вирішення справи.
Зокрема, покликається на те, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність у нього права на перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи з 90% від розміру заробітної плати діючого на відповідній посаді судді.
В свою чергу, скасовуючи рішення суду першої інстанції у відповідній частині, суд апеляційної інстанції неправильно застосував статтю 142 Закону №1402-VІІІ застосувавши закон, який не підлягає застосуванню у правовідносинах, що виникли після ухвалення Конституційним Судом України рішення №2-р/2020 від 18.02.2020.
Покликається на відсутність висновку Верховного Суду щодо визначення відсоткового значення розміру щомісячного грошового утримання суддів у відставці при проведенні його перерахунку відповідно до ч. 4 ст. 142 Закону №1402-VIII та у зв`язку із ухваленням рішення Конституційного Суду України від 18.02.2020 №2-р/2020, яким були визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення п. 25 розділу ХІІ Прикінцеві та перехідних положень Закону №1402-VIII зі змінами, якими було введено певну диференціацію щодо визначення розміру суддівської винагороди та розміру щомісячного грошового утримання судді у відставці в залежності від проходження кваліфікаційного оцінювання. Натомість рішення Верховного Суду від 16.06.2020 у зразковій справі №620/1116/20 таких висновків не містить.
Просить рішення суду апеляційної інстанції скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.
У відзиві на касаційну скаргу відповідач просив у її задоволенні відмовити, рішення судів першої та апеляційної інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в позові.
ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Перевіривши доводи касаційної скарги, в межах доводів касаційної скарги відповідно до статті 341 КАС України, Верховний Суд, виходить з наступного.
За змістом касаційної скарги, позивач не погоджується з висновком суду апеляційної інстанції щодо застосування відсоткового розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.
Предметом даного позову є відмова відповідача у проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді на підставі поданої позивачем довідки.
Відмовляючи позивачу у здійсненні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання за заявою позивача, відповідач виходив із того, що перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці проводиться у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. Натомість після визнання Конституційним Судом України (Рішення від 18.02.2020) таким, що не відповідає Конституції України норм п. 25 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1402-VIII не приймались нормативно-парові акти щодо зміни розміру складових такої винагороди. Посилаючись на це, відповідач вказав позивачу на відсутність правових підстав для здійснення перерахунку призначеного йому раніше довічного грошового утримання судді у відставці.
Отже, предметом позову є відмова територіального органу Пенсійного фонду України здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі оновленої довідки виходячи із розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, а не відсотковий розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.
Таким чином, спору стосовно відсоткового розміру щомісячного довічного грошового утримання на час звернення позивача у цій справі до суду не існувало, тому такі вимоги є передчасними.
Подібних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 30.09.2021 у справі №580/2323/20, від 06.10.2021 у справі №380/5074/20, від 11.10.2021 у справі №160/10640/20, від 23.02.2024 у справі №580/2109/20.
Крім того, у постанові від 18.11.2021 у справі №340/4458/20 Верховний Суд дійшов наступних висновків:
« 19.   Оскільки судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому, судам, на переконання колегії суддів, слід було відмовити у задоволенні позовних вимог стосовно зобов`язання відповідача провести спірний перерахунок призначеного позивачу довічного грошового утримання судді, як судді у відставці, у конкретному розмірі та визначенням конкретного значення відсотків такого утримання, як передчасних.
20.   Вищевказане виключає правові підстави для зазначення у резолютивній частині рішення будь-якої інформації, окрім тієї, що пов`язана зі здійсненням такого перерахунку на підставі відповідної довідки
21.   У випадку незгоди з перерахунком щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі, визначеному Законом №1402-VIII на підставі довідки Господарського суду Кіровоградської області про розмір суддівської від 07.08.2020 № 73, зокрема, в частині застосування відсоткового розміру суддівської винагороди для обрахунку суми довічного грошового утримання, позивач не позбавлений права оскаржити вказані дії та рішення у судовому порядку.
22.   Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 11.10.2021 у справі №160/10640/20 і колегія суддів не вбачає підстав для відступу від такої позиції.».
За таких обставин, враховуючи сформовану практику Верховного Суду суди обґрунтовано дійшли висновку щодо протиправності рішення відповідача про відмову у перерахунку пенсії позивача.
Водночас, скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині визначення відсоткового розміру суддівської винагороди для обрахунку суми довічного грошового утримання з підстав їх передчасності, апеляційний суд одночасно вдався до оцінки питання, який відсотковий розмір має застосовуватись відповідачем при здійсненні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання позивача.
Відповідно до частини першої статті 341 КАС України Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
За правилами частини 3 статті 341 КАС України суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 4-7 частини третьої статті 353, абзацом другим частини першої статті 354 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 349 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду скарги має право, зокрема, скасувати судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанції повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд.
Відповідно до частин 1 та 4 статті 351 КАС України суд скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює нове рішення у відповідній частині або змінює його, якщо таке судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права або порушенням норм процесуального права. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.
Враховуючи викладене, рішення суду апеляційної інстанції підлягає зміні в частині мотивів часткового задоволення позовних вимог. 
Покликання позивача, в обґрунтування касаційної скарги, на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, що, на його думку, полягає у виході за межі вимог апеляційної скарги, є безпідставним, оскільки за правилами статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Керуючись статтями 345, 349, 351, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, 
п о с т а н о в и в:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 12.02.2021 змінити в частині мотивів часткового задоволення позовних вимог, шляхом викладення їх в редакції цієї постанови.
В решті постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 12.02.2021 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:
О.П. Стародуб
Н.В. Коваленко
В.М. Кравчук