ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
79010, м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"14" лютого 2024 р.                                                             Справа №921/403/22

Західний апеляційний господарський суд в складі колегії суддів: 
головуючий суддя                                                                  Желік М.Б.  
судді                                                                                        Орищин Г.В.
                                                                                                Галушко Н.А.
за участю секретаря судового засідання Гунька О.П.

розглянувши апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю “Оператор газотранспортної системи України” №ТОВВИХ-23-3851 від 27.03.2023 (вх. №01-05/1035/23 від 04.04.2023) та Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації “Тернопільгаз” №ТЕР-03/400 від 03.04.2023 (вх.ЗАГС №01-05/1108/23 від 11.04.2023)
на рішення Господарського суду Тернопільської області від 02.03.2023 (суддя Шумський І.П., повний текст складено 08.03.2023)
у справі № 921/403/22
за позовом - Товариства з обмеженою відповідальністю “Оператор газотранспортної системи України” (03065, м. Київ, пр. Любомира Гузара, 44)
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача – Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (03057, м. Київ, вул. Смоленська, 19) 
до відповідача - Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації “Тернопільгаз” (46006, м. Тернопіль, вул. Чернівецька, буд. 54) 
про стягнення 76627043,19 грн.

за участю представників:
від позивача: Степаненко М.Ю., Майструк В.І, (поза межами приміщення суду);
від відповідача: Луків В.І. (поза межами приміщення суду)
від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: не з`явилися.

Учасникам процесу роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст.ст. 35, 42, 46 Господарського процесуального кодексу України. 
Відповідно до ст.222 Господарського процесуального кодексу України фіксування судового засідання здійснюється технічними засобами.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 02.03.2023 у справі №921/403/22 позов задоволено частково. Закрито провадження у справі за п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України, в частині позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю “Оператор газотранспортної системи України” про стягнення з Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації “Тернопільгаз” 1 906 414,46 грн. боргу, у зв`язку з відсутністю предмету спору. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації “Тернопільгаз” на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Оператор газотранспортної системи України” 56 862 130,33 грн. – боргу, 6 017 368,03 грн.  – пені, 1 232 014,24 грн.-3% річних, 599 385,02 грн. – інфляційних нарахувань, 733 314,32 грн. – судового збору в повернення сплачених судових витрат. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. 
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, скаржник – Товариство з обмеженою відповідальністю “Оператор газотранспортної системи України” звернувся до Західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить:
- скасувати рішення Господарського суду Тернопільської області від 02.03.2023 в частині відмови у задоволенні позовних вимог ТОВ “Оператор газотранспортної системи України” про стягнення з ПАТ по газопостачанню та газифікації “Тернопільгаз” про стягнення 195 915,18 грн. основного боргу; 95 363,91 грн. - пені та 9  718 452,02 грн. інфляційних витрат. 
- в частині відмови у задоволенні позовних вимог ТОВ “Оператор газотранспортної системи України” про стягнення з ПАТ по газопостачанню та газифікації “Тернопільгаз” 95 363,91 грн. - пені та 9  718 452,02 грн. інфляційних витрат ухвалити нове рішення, яким задоволити позовні вимоги.
          - в частині відмови у задоволенні позовних вимог ТОВ “Оператор газотранспортної системи України” про стягнення з ПАТ по газопостачанню та газифікації “Тернопільгаз” про стягнення 195 915,18 грн. основного боргу ухвалити нове рішення, яким закрити провадження у справі №921/403/22 на підставі п.2 ч.1 ст.231 ГПК України. 
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.04.2023 справу розподілено колегії суддів Західного апеляційного господарського суду у складі: Желік М.Б. - головуючий суддя, члени колегії судді – Орищин Г.В., Матущак О.І.
10.04.2023 ухвалою Західного апеляційного господарського суду відкрито апеляційне провадження; встановлено учасникам справи строк для надання відзиву на апеляційну скаргу; призначено розгляд справи на 10.05.2023, витребувано матеріали справи з суду першої інстанції.
14.04.2023 матеріали справи надійшли на вимогу суду апеляційної інстанції. 
12.04.2023 представником ТОВ “Оператор газотранспортної системи України” подано заяву (вх.№01-04/2644/23 від 20.04.2023) про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, що ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 20.04.2023 задоволено.
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, до Західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернувся відповідач – Приватне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації “Тернопільгаз”, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Тернопільської області від 02.03.2023 у справі №921/403/22 в частині стягнення з Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації “Тернопільгаз” на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Оператор газотранспортної системи України” 6 017 368,03 грн. - пені, 1 232 014,24 грн. - 3% річних, 733 314,32 грн. - судового збору в повернення сплачених судових витрат; в частині задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю “Оператор газотранспортної системи України” щодо стягнення з Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації “Тернопільгаз” пені, 3% річних та судового збору в повернення сплачених судових витрат ухвалити нове рішення, яким стягнути 5 484 454,13 грн. пені, 1 136 009,61 грн. – 3% річних, судовий збір стягнути пропорційно до задоволених позовних вимог; витрати по сплаті судового збору, понесені Приватним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації “Тернопільгаз” під час апеляційного оскарження судового рішення у цій справі, покласти на позивача.
Відповідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 11.04.2023 справу розподілено колегії суддів Західного апеляційного господарського суду у складі: Желік М.Б. - головуючий суддя, члени колегії судді – Орищин Г.В., Матущак О.І.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 17.04.2023 апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації “Тернопільгаз” №ТЕР-03/400 від 03.04.2023 (вх.ЗАГС №01-05/1108/23 від 11.04.2023) на рішення Господарського суду Тернопільської області від 02.03.2023 у справі №921/403/22 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, а саме протягом 10 днів з дня вручення ухвали надати суду докази сплати судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 16 296,33 грн.
02.05.2023 на адресу суду від скаржника надійшла заява №ТЕР-03/514 від 28.04.2023 про усунення недоліків, до якої додано платіжну інструкцію №631 від 26.04.2023 про сплату судового збору на суму 16296,33 грн. Вказану заяву було здано до відділення поштового зв`язку 28.04.2023, тобто в межах строку, встановленого судом для усунення недоліків скарги.
08.05.2023 ухвалою Західного апеляційного господарського суду поновлено Приватному акціонерному товариству по газопостачанню та газифікації “Тернопільгаз” строк на апеляційне оскарження рішення; відкрито апеляційне провадження; встановлено учасникам справи строк для надання відзиву на апеляційну скаргу; об`єднано в одне апеляційне провадження апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю “Оператор газотранспортної системи України” №ТОВВИХ-23-3851 від 27.03.2023 (вх. №01-05/1035/23 від 04.04.2023) та Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації “Тернопільгаз” №ТЕР-03/400 від 03.04.2023 (вх.ЗАГС №01-05/1108/23 від 11.04.2023) на рішення Господарського суду Тернопільської області від 02.03.2023 у справі №921/403/22; призначено розгляд справи №921/403/22 на 10.05.2023
09.05.2023 представником Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації “Тернопільгаз” подано до суду клопотання про продовження строку для подання відзиву на апеляційну скаргу ТОВ “Оператор газотранспортної системи України”.
10.05.2023 представником Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації “Тернопільгаз” подано до суду клопотання (вх.№ 01-05/1512/23 від 10.05.2023) про зупинення апеляційного провадження у справі до перегляду та ухвалення судового рішення у справі №918/686/21 Об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного суду.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 10.05.2023 оголошено перерву до 07.06.2023
23.05.2023 на електронну адресу суду надійшла заява від представника ТОВ “Оператор газотранспортної системи України” про участь представника в судовому засіданні 07.06.2023 в режимі відеоконференції поза межами суду з використанням власних технічних засобів, що ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 29.05.2023 задоволено.
29.05.2023 представником ТОВ “Оператор газотранспортної системи України” подано до суду заперечення щодо клопотання Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації “Тернопільгаз” про зупинення апеляційного провадження у справі.
05.06.2023 представником ТОВ “Оператор газотранспортної системи України” подано до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить суд відмовити у задоволенні апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації “Тернопільгаз” на рішення Господарського суду Тернопільської області від 02.03.2023 у даній справі. 
02.06.2023 представником Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації “Тернопільгаз” подано до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить суд відмовити у задоволенні апеляційної скарги ТОВ “Оператор газотранспортної системи України” на рішення Господарського суду Тернопільської області від 02.03.2023 у даній справі. 
07.06.2023 ухвалою Західного апеляційного господарського суду в задоволенні клопотання Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації “Тернопільгаз” (вх. № 01-05/1512/23 від 10.05.2023) про зупинення апеляційного провадження у даній справі до моменту перегляду та ухвалення судового рішення у справі № 918/686/21 Об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного суду – відмовлено; відкладено розгляд справи на 19.07.2023; судове засідання визначено провести за допомогою програмного забезпечення “EasyCon” за участі представника скаржника – Кисіль Т.В. 
18.07.2023. представником Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації “Тернопільгаз” подано до суду клопотання про відкладення розгляду апеляційних скарг з огляду на тимчасову непрацездатність представника.
19.07.2023 згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями на підставі розпорядження в.о. керівника апарату суду проведено автоматизовану зміну складу суду у зв`язку з перебуванням судді-члена колегії Матущака О.І. у відпустці та визначено склад колегії суду: Желік М.Б., - головуючий, судді-члени колегії Орищин Г.В., Галушко Н.А.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 19.07.2023 розгляд справи відкладено на 16.08.2023 з підстав зазначених у ній.
15.08.2023 представником Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації “Тернопільгаз” подано клопотання про зупинення апеляційного провадження до перегляду та ухвалення судового рішення у справі № 918/686/21 Об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного суду.
Представником ТОВ “Оператор газотранспортної системи України” 16.08.2023 подано до суду заперечення щодо клопотання про зупинення апеляційного провадження, в якому він просить суд залишити його без розгляду обґрунтовуючи повторне подання відповідачем клопотання з аналогічних підстав зловживанням процесуальними правами, що призводить до затягування розгляду справи та є наслідком порушення розумних строків тривалості судового розгляду.
16.08.2023 ухвалою Західного апеляційного господарського суду клопотання відповідача № 01-04/2656/23 залишено без розгляду, розгляд справи відкладено на 27.09.2023, судове засідання у справі вирішено провести за допомогою програмного забезпечення ”Easy Con” за участі представника позивача - скаржника Кисіль Т.В.
26.09.2023 представником Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації “Тернопільгаз” подано клопотання про відкладення судового засідання у зв`язку із зайнятістю представника у кримінальному процесі по розгляду апеляційної скарги у справі № 605/237/21, і відсутності можливості замінити у даній справі іншу особу, до якого долучено судові повістки адресовані відповідачу та його представнику. 
27.09.2023 ухвалою Західного апеляційного господарського суду розгляд справи відкладено на 08.11.2023.
Представником ТОВ “Оператор газотранспортної системи України” 27.09.2023 подано до суду клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза мажами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, що задоволено ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 28.09.2023.
Представником ТОВ “Оператор газотранспортної системи України” 06.11.2023 подано до суду клопотання про залучення додаткового представника до участі в судовому засіданні та надати можливість його участі у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза мажами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, що задоволено ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 06.11.2023.
08.11.2023 ухвалою Західного апеляційного господарського суду розгляд апеляційних скарг відкладено на 06.12.2023 з підстав зазначених у ній.
05.12.2023 та 06.12.2023 представником Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації “Тернопільгаз” подано клопотання про відкладення розгляду справи з підстав тимчасової непрацездатності представника.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду розгляд апеляційних скарг відкладено на 17.01.2024.
Представником ТОВ “Оператор газотранспортної системи України” 12.01.2024 подано до суду клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, що задоволено ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 15.01.2024.
17.01.2024 представником ТОВ “Оператор газотранспортної системи України” подано до суду письмові пояснення щодо остаточних позовних вимог оператора ГТС з врахуванням висновків Верховного Суду викладених у постанові від 03.11.2023 у справі № 918/686/21.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 17.01.2023 розгляд справи відкладено на 14.02.2024.
12.02.2024 ухвалою Західного апеляційного господарського суду клопотання представників позивача від 08.02.2024 та відповідача від 12.02.2024 про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів задоволено. 
Представником Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації “Тернопільгаз” 14.02.2024 подано письмові пояснення щодо викладених позивачем пояснень в частині остаточних позовних вимог, в яких він зазначає про те, що підтримує клопотання про зменшення штрафних санкцій та просить зменшити розмір пені на 50% від заявлених позивачем.
В судове засідання 14.02.2023 сторони участь уповноважених представників забезпечили, які навели свої доводи та міркування щодо вимог апеляційних скарг, та просили врахувати їх при винесенні постанови. 
Відповідно до ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Розглянувши апеляційні скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, взявши до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, колегія суддів дійшла висновку про те, що вимоги апеляційних скарг не підлягають до задоволення, а оскаржене рішення скасуванню, з огляду на наступне.

1.          Розгляд справи в суді першої інстанції. Короткий зміст позовних вимог, заперечень відповідача та рішення суду першої інстанції. 

Товариство з обмеженою відповідальністю “Оператор газотранспортної системи України” звернулось до суду з позовною вимогою до Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації “Тернопільгаз” про стягнення 76627043,19 грн., з яких: 58964459,97 грн. основного боргу; 6112731,94 грн. пені; 1232014,24 грн. 3% річних; 10317837,04 грн. інфляційних втрат.
В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що:
- за результатами співставлення остаточних алокацій подач/відборів відповідачем природного газу до/з газотранспортної системи за жовтень, грудень 2021 року (складених на підставі інформації, поданої відповідачем до інформаційної платформи) ним виявлено наявність у відповідача негативних щодобових небалансів як різниці між вказаними алокаціями подач/відборів природного газу, на підставі чого здійснено розрахунок остаточних обсягів щодобового небалансу відповідача за кожну газову добу звітного місяця та визначено його остаточну плату за такі щодобові небаланси за кожну газову добу і сумарно за звітні місяці жовтня, грудня 2021 року.
- вказані щодобові небаланси відповідача виникли внаслідок безпідставного відбору відповідачем за вказаний період з газотранспортної системи природного газу без подання таких обсягів природного газу до газотранспортної системи.
- акти врегулювання щодобових небалансів та рахунки на оплату щодобових негативних небалансів за період жовтень, грудень 2021 року позивачем направлено відповідачу через інформаційну платформу. Натомість, відповідачем не в повному обсязі виконано обов`язок щодо оплати негативних щодобових небалансів за наведений у позові період.
- щодо укладення додатків №1, №2 до договору від 16.12.2019 №1910000200, то зазначає, що такі не укладались, однак потужність може замовлятися на період однієї газової доби, що взагалі не потребує укладення відповідних додатків. При цьому, не укладення вказаних додатків свідчить про те, що відповідач не замовив (не забронював) розподіл потужності того чи іншого виду, а тому позивач не був зобов`язаний забезпечувати для відповідача потужність точок входу/виходу на гарантованій та/або переривчастій основі/або права використання потужності з обмеженнями. 
Під час розгляду справи господарським судом позивачем заявлено клопотання (вх. №645 від 26.01.2023) про закриття провадження у справі на підставі п.2 ч.1 ст.231 ГПК України в частині позовних вимог про стягнення 1 851 028,94 грн. боргу, у зв`язку з зарахуванням зустрічних однорідних вимог на цю суму, а відтак і про пропорційне повернення судового збору у зв`язку з цим та додано оновлений розрахунок, згідно якого сума основного боргу складає 57 113 431,03 грн., з урахуванням проведених між сторонами взаємозаліків 19.08.2022, 23.09.2022, 19.10.2022,17.11.2022, 20.12.2022.

Відповідач, заперечуючи позовні вимоги, вказував, що:
- у жовтні, грудні 2021 року відповідач подав до інформаційної платформи виключно інформацію, яка передбачена Кодексом газотранспортної системи України, іншої інформації подано не було.
- відповідач мав постачальників природного газу на обсяги для виробничо-технологічних витрат і втрат та власних потреб в жовтні, грудні 2021 року, а саме: у жовтні 2021 року обсяги власних потреб складали 4,290 тис. куб. м.; у грудні 2021 року обсяги виробничо-технологічних витрат і втрат складали 2611,86525 тис. куб. м., а власних потреб 44,716 тис. куб. м.;
- відповідачем укладено з ТОВ “ГК “Нафтогаз України” типовий договір постачання природного газу постачальником “останньої надії” від 01.11.2021 на постачання газу для виробничо-технологічних витрат і втрат та договір на постачання природного газу від 01.04.2019 №1104-ТГ/69 з ТОВ “Газсервістрейд” для забезпечення власних потреб;
- до спірних правовідносин необхідно застосовувати положення Закону України “Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу”, з огляду на що наявні підстави для закриття провадження у справі відповідно до п.2 ч.1 ст.231 ГПК України.
- звертаючи увагу на погашення боргу на суму 1  851 028,94 грн. до 31.12.2022, з посиланням на зміст ст. 6 Закону України “Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу”, відповідачем стверджено про існування підстав для списання нарахованих від суми 1 851 028,94 грн. пені, 3% річних та інфляційних.

У суді апеляційної інстанції третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг участі уповноваженого представника не забезпечила, відзивів на апеляційні скарги не подавала. Докази, що містяться в матеріалах справи свідчать про її поінформованість щодо розгляду апеляційних скарг в Західному апеляційному господарському суді.

В оскарженому рішенні про задоволення позовних вимог місцевий господарський суд дійшов наступних висновків:
- рахунки №10-2021-1910000200 від 31.10.2021 на суму 66 287 140,90 грн. та №12-2021-1910000200 від 31.12.2021 на суму 1 216 589,92 грн. на оплату за добові небаланси позивачем за допомогою інформаційної платформи були надіслані відповідачу 12.11.2021 та 13.01.2022 (реєстр відправлених файлів з інформаційної платформи позивача на адресу відповідача міститься в матеріалах справи).
- актами наданих послуг за газові місяці жовтень, грудень 2021 року підтверджуються погоджені обома сторонами отримані відповідачем послуги перевищення замовленої (договірної) потужності у обсягах, наведених позивачем у актах врегулювання щодобових небалансів за вказаний період.
- вказана у актах врегулювання щодобових небалансів та рахунках на їх оплату вартість за добові негативні небаланси самим же відповідачем відображена у поданих ним до НКРЕКП звітах (форми 8в) про використання потужності газорозподільної системи та стан розрахунків за жовтень, грудень 2021 року.
- доказів на підтвердження проведення повної оплати вартості негативних щодобових небалансів за жовтень, грудень 2021 року як в строк, обумовлений у п. 4.1, п. 9.3 договору, так і станом на час розгляду справи в суді, відповідачем не представлено.
- за час підготовчого провадження у справі №921/403/22 відповідачем не подано доказів на спростування як факту існування у нього негативних щодобових небалансів, так і доказів на спростування їх вартості.
- відповідачем визнається факт існування щодобових негативних небалансів за спірний період, ним частково сплачено вартість негативних небалансів на суму 7491224 грн.
- відповідно до ст. 601 ЦК України між сторонами у справі припинено грошові зобов`язання по договору №1910000200 від 16.12.2019 на загальну суму 2 954 461,31 грн., шляхом проведення зарахування зустрічних однорідних вимог, з яких на суму 1 906 414,46 грн. сторонами проведено після відкриття провадження у даній справі.
- з огляду на що, вимоги про примусове стягнення боргу в сумі 56 862 130,33 грн. за щодобові негативні небаланси підлягають задоволенню як обґрунтовані.
- позовні вимоги в частині стягнення 195 915,18 грн. позивачем заявлено безпідставно, а відтак такі не підлягають до задоволення, оскільки, станом на 26.08.2022 (дату позову) та 30.08.2022 (дату звернення з позовом до суду) борг на вказану суму припинив існувати (19.08.2022 проведено зарахування зустрічних однорідних вимог).
- суд дійшов висновку про відсутність предмету спору у даній справі в частині заявленої до стягнення 1 906 414,46 грн. суми основного боргу, а відтак наявність підстав для закриття провадження у справі за п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України. При цьому, судом враховано, що закриття провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК України можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи.
- судом проведено перерахунок заявлених до стягнення сум 3% річних, інфляційних нарахувань, пені за допомогою інформаційно-правової системи “Ліга:Закон”. Згідно проведеного перерахунку, в межах визначених позивачем періодів, сум на які ним здійснювались нарахування, враховуючи, що прострочення оплати рахунку за жовтень 2021 року виникло 20.11.2021 та з урахуванням приписів ч.6 ст. 232 ГК України, оформлення розрахунку стягуваних сум станом на 22.07.2022, встановлено, що правомірними є нарахування 6 017 368,03 грн. - пені, 1 232 014,24 грн. - 3% річних, 599 385,02 грн. - інфляційних нарахувань. А позовні вимоги в цій частині підлягають до задоволення.
- позовні вимоги в частині стягнення 195 915,18 грн. основного боргу, 95 363,91 грн. - пені, 9 718 452,02 грн. - інфляційних нарахувань не підлягають до задоволення, як необґрунтовані.
- відсутність укладених додатків 1 та 2 до договору від 16.12.2019 не свідчить про неукладеність договору, оскільки відповідно до п. 2.3. та 2.7 договору, укладення цих додатків для надання послуг врегулювання добового небалансу не є обов`язковим, якщо відбувається замовлення потужності на добу наперед та/або протягом доби.
- окрім того, відповідачем частково виконано умови договору щодо їх оплати. Це встановлено судом при обґрунтуванні мотивів стягнення з відповідача суми боргу за щодобові негативні небаланси.
- відповідачем в ході розгляду справи не надано доказів ані проведення взаєморозрахунків, ані укладення договору про реструктуризацію, як це встановлено ст. ст. 4, 5 Закону України № 1639-IX від 14.07.2021, з огляду на що безпідставними є твердження відповідача про те, що заборгованість, яка є предметом розгляду даної справи не підлягає стягненню в силу Закону № 1639-IX від 14.07.2021. А також про те, що провадження у справі підлягає закриттю за п.2 ч.1 ст. 231 ГПК України.
- припинення існування зобов`язання між сторонами на суму 1 851 028,94 грн., хоча і відбулось до 31.12.2022, однак регулювалось ст. 601 ЦК України. Дана норма передбачає припинення зобов`язання шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав.
- oскільки сума боргу в розмірі 1 851 028,94 грн. не підпадає під визначення заборгованості, наведене у абз. 8 ч.1 ст.1 Закону № 1639-IX від 14.07.2021, а існування обов`язку із сплати боргу в сумі 1 851 028,94 грн. припинилось не у відповідності до наведених вище окремих положень ст.ст. 4, 5 Закону № 1639-IX від 14.07.2021, тому безпідставними є твердження відповідача про те, що на цю суму не підлягають нарахуванню 3% річних, інфляційні та пеня.
- відповідачем не доведено існування збитковості його діяльності, а також не наведено тих виняткових обставин, з існуванням яких суд би пов`язував можливість зменшення заявленої до стягнення суми неустойки (пені).

2. Узагальнені доводи апелянтів

Вимоги апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації “Тернопільгаз” обґрунтовано тим, що оскаржене рішення прийнято з неправильним застосуванням норм матеріального права не з`ясування обставин, що мають значення для справи, не доведеності вказаних обставин, невідповідність висновків, викладених в рішенні суду встановленим фактичним обставинам, порушенням норм процесуального права, на підтвердження чого апелянт наводить наступні доводи:
- обставину погашення заборгованості у розмірі 10  390  299, 79 грн. до 31.12.2022 скаржник вважає визначальною для обґрунтування підстав апеляційної скарги.
- згідно Закону України “Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу” та постанови НКРЕКП від 20.09.2022 №1174 заборгованість відповідача, що виникла на підставі договору транспортування природного газу №1910000200 від 16.12.2019 на загальну суму 67  503  730, 82 грн. у період з 17.11.2021 по 18.01.2022, що входить у період з 01.01.2020 по 28.02.2022 підлягає врегулюванню в поза судовому порядку.
          - враховуючи положення ст.6 вказаного Закону та факт здійснення оплати відповідачем заборгованості у розмірі 10  390  299, 79 грн. до 31.12.2022 на вказану суму неустойка, інфляційні нарахування та проценти річних не нараховуються. 
          - з огляду на зазначене, предметом апеляційної скарги є різниця між задоволеними позовними вимогами та розрахунками відповідача, а саме в частині 532  913,90 грн. - пені та 96  004,63 грн. - 3%річних.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач наводить фактичні обставини спору та вказує наступні аргументи на спростування доводів апелянта:
- включення до реєстру свідчить, що нараховані неустойка штраф, пеня, інфляційні нарахування, проценти річних не беззаперечно підлягають списанню, оскільки Законом №1639 чітко визначено підстави та умови за яких таке списання може відбутися.
- основна заборгованість відповідача не сплачена у повному обсязі до 31.12.2022, відтак не підлягають списанню неустойка, 3% річних та інфляційних втрат на таку заборгованість.
- договір про реструктуризацію заборгованості між позивачем та відповідачем не укладався, також не укладено договір про організацію взаєморозрахунків, відсутні докази передачі основної заборгованості, та нарахованих на неї 3% річних, пені, інфляційних втрат на врегулювання відповідно до положень Закону №1639, з огляду на що відсутні підстави для її списання.
- закон не забороняє учасникам процедури врегулювати заборгованість, зокрема, тієї, що стягнута в судовому порядку, оскільки визначає вчинення сторонами такого врегулювання в позасудовому порядку. Аналогічна позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду від 18.04.2023 по справі № 911/3195/21.

Вимоги апеляційної скарги ТОВ “Оператор газотранспортної системи України” обґрунтовано тим, що оскаржене рішення прийнято при не повному з`ясуванні обстави, що мають значення для справи, які місцевий суд визначив встановленими, не відповідності висновків, викладених в оскарженому рішенні фактичним обставинам справи, з огляду на що просить скасувати його в частині відмови у стягненні 195  915,18 грн. основного боргу, 95  363,91 грн. – пені та 9  718  452,02 грн. – інфляційних втрат, на підтвердження чого наводить наступні доводи:
- відмовляючи в задоволенні позовних вимог щодо стягнення 95  363,91 грн. пені та 9  718  452,02 грн. інфляційних втрат суд не наводить в мотивувальний частині рішення конкретного розрахунку, при цьому зазначаючи, що при здійсненні розрахунку сум 3% річних, інфляційних втрат та пені позивач порушив приписи частини 6 статті 232 ГПК України.
          - в силу положень п.18 глави 6 розділу XIV Кодексу ГТС та ч.5 ст. 254 ЦК України останнім днем оплати вартості негативних небалансів за жовтень 2021 є 22.11.2021, а не 20.11.2021, як вказує господарський суд. 
          - нарахування інфляційних втрат здійснюється окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання. При цьому, до розрахунку мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце деінфляція).
          - натомість відмовляючи у задоволенні позовних вимог щодо стягнення інфляційних втрат у суму 9  718  452,02 грн. суд не навів жодних підстав для здійснення перерахунку, що унеможливлює встановити у чому полягає невірність та необґрунтованість розрахунків позивача.
          - в частині основного боргу в сумі 195  915,18 грн. у задоволенні якої судом відмовлено у задоволенні суд першої інстанції повинен був закрити провадження у справі на підставі п. 2 ч.1 ст. 231 ГПК України.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач наводить фактичні обставини спору та вказує наступні аргументи на спростування доводів апелянта:
- 19.08.2022 між повивачем та відповідачем проведено зарахування зустрічних однорідних вимог на суму 195  915,18 грн., а відтак з огляду на звернення позивача до суду 30.08.2022 господарським судом правомірно відмовлено у задоволенні позовних вимог в цій частині. При цьому, здійснення розрахунку розміру позовних вимог станом на 22.07.2022, що долучений до матеріалів справи, в доведення наявності підстав для закриття провадження у справі в цій частині не має значення. 
          - заборгованість відповідача перед позивачем по зобов`язаннях жовтня 2021 більше/рівне місяця мала місце виключно у грудні 2021 в розмірі 66  005  026,23 грн., в інші періоди така заборгованість змінювалася з огляду на зарахування зустрічних однорідних вимог і не тривала місяць; по зобов`язаннях грудня 2021 стала величина заборгованості в розмірі 1  216  589,92 грн. становила з лютого по липень 2022. З огляду на вказане, нарахування інфляційних втрат здійснених судом першої інстанції є правомірним з відповідністю до встановлених фактичних обставин.

3. Фактичні обставини справи, правильно встановлені судом першої інстанції за результатами оцінки доказів.

16.12.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю “Оператор газотранспортної системи України” та Приватним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації “Тернопільгаз” укладено договір транспортування природного газу №1910000200, на умовах якого оператор надає замовнику послугу транспортування природного газу на умовах, визначених у цьому договорі, а замовник сплачує оператору встановлені в цьому договорі вартість такої послуги та плат (за їх наявності), які виникають при його виконанні.
Відповідно до п. 2.3 договору обсяг послуги, що надається за цим договором, визначається підписанням додатка 1 до цього договору (розподіл потужності) та/або додатка 2 (розподіл потужності з обмеженнями), крім надання доступу до потужності на період однієї газової доби.
Приймання-передача газу, документальне оформлення та подання звітності оператору здійснюються відповідно до вимог кодексу (п. 2.4 договору).
Замовник має виконувати вимоги, визначені в Кодексі, подавати газ у точках входу та/або приймати газ у точках виходу в обсягах, встановлених цим договором, протягом погоджених термінів, а також оплачувати послуги на умовах, зазначених у договорі (п. 2.5 договору).
Взаємовідносини між замовником та оператором при забезпеченні (замовленні, наданні, супроводженні) послуг транспортування за цим договором здійснюються сторонами через інформаційну платформу оператора відповідно до вимог кодексу. (п.2.8 договору).
Відповідно до п. 4.1 договору замовник зобов`язаний: своєчасно та в повному обсязі оплачувати вартість наданих йому послуг; дотримуватися обмежень, встановлених цим договором та кодексом; не перевищувати замовлені потужності, визначені в цьому договорі; здійснити своєчасну та повну оплату додаткової плати оператору у разі перевищення розміру замовленої потужності та/або плати за зміну умов (обмежень) користування потужністю з обмеженнями, та/або недотримання параметрів якості природного газу, який передається ним у газотранспортну систему, у порядку, визначеному цим договором та кодексом; здійснити своєчасну та повну оплату за перевищення розміру договірної потужності, додаткову плату за зміну умов (обмежень) використання потужності з обмеженнями, плату за добовий небаланс, плату за нейтральність балансування, додаткову плату у разі недотримання параметрів ФХП газу та плату за несанкціонований відбір природний газу з газотранспортної системи в порядку, визначеному кодексом та цим договором; здійснити у термін до 5 робочих днів з дня виставлення рахунка оплату вартості добових небалансів, якщо загальна вартість щодобових негативних небалансів протягом звітного газового місяця перевищує загальну вартість щодобових позитивних небалансів замовника протягом звітного газового місяця.
Пунктом 4.2 договору передбачено, що замовник має право, зокрема замовляти транспортування та одержувати з газотранспортної системи обсяги природного газу, що відповідають його підтвердженим номінаціям/реномінаціям. Оператор забезпечує наявність відповідних потужностей у точках входу до газотранспортної системи або в точках виходу з газотранспортної системи в обсязі, визначеному згідно з додатком 1 до цього договору (розподіл потужності) та/або додатком 2 до цього договору (розподіл потужності з обмеженнями), та/або в обсязі підтвердженої номінації у випадку замовлення потужності на період однієї газової доби (п. 6.1 договору).
За умовами п. 7.1, п. 7.2 договору вартість послуг розраховується: розподіл потужності - за тарифами, які встановлюються регулятором; транспортування - за тарифами, які встановлюються регулятором; балансування  - за фактичною вартістю, яка визначається відповідно до порядку, встановленого Кодексом. Оператор розміщує інформацію про чинні тарифи та базову ціну газу на своєму веб-сайті: www.tsoua.com.
Сторони дійшли згоди, що у разі виникнення у замовника добового небалансу оператор здійснює купівлю/продаж природного газу замовника в обсягах добового небалансу (п. 9.1 договору). Згідно п. 9.2 договору у разі виникнення у замовника негативного добового небалансу оператор здійснює продаж замовнику, а замовник купівлю в оператора природного газу в обсягах негативного добового небалансу за ціною, яка встановлюється розділом XIV Кодексу.
У випадку якщо загальна вартість щодобових негативних небалансів протягом звітного газового місяця перевищує загальну вартість щодобових позитивних небалансів протягом звітного газового місяця, оператор до 14 числа газового місяця, наступного за звітним, надсилає замовнику рахунок на оплату за добовий небаланс (розмір визначається як різниця між загальною вартістю щодобових негативних небалансів протягом звітного газового місяця та загальною вартістю щодобових позитивних небалансів протягом звітного газового місяця). Замовник має оплатити рахунок на оплату за добовий небаланс у термін до 5 робочих днів, крім вартості послуг, визначених абзацом другим цього пункту.
Згідно п. 9.6 договору розбіжності щодо вартості добових небалансів підлягають урегулюванню відповідно до умов цього договору або в суді. До прийняття рішення суду вартість добових небалансів, яку замовник зобов`язаний сплатити у строк, визначений пунктом 9.3 цього договору, визначається за даними оператора.
Відповідно до п. 11.2 договору оператор до п`ятнадцятого числа місяця, наступного за звітним, направляє замовнику два примірники акта наданих послуг за газовий місяць, підписані уповноваженим представником та скріплені печаткою оператора.
Замовник протягом двох днів з дати одержання акта наданих послуг зобов`язується повернути оператору один примірник оригіналу акта наданих послуг, підписаного уповноваженим представником та скріпленого печаткою замовника, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта наданих послуг. У випадку відмови від підписання акта наданих послуг розбіжності підлягають урегулюванню відповідно до умов цього договору або в судовому порядку. До прийняття рішення судом вартість послуг визначається за даними оператора (п. 11.3 договору).
У п. 11.4 договору сторонами обумовлено, що врегулювання щодобових небалансів оформлюються одностороннім актом за підписом оператора на весь обсяг щодобових небалансів. В акті зазначаються щодобові обсяги небалансів, а також ціни, за якими оператор врегулював щодобові небаланси (у розрізі кожної доби).
Згідно п. 13.1 договору у випадку невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством та цим договором.
У разі порушення замовником строків оплати, передбачених цим договором, замовник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу (п. 13.5 договору). 
14.07.2020 між сторонами укладено додаткову угоду №1 та додаткову угоду №2 до вищевказаного, де зазначено, що додаткові угоди вважаються укладеними з моменту їх підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками. Сторони домовились, що додаткові угоди розповсюджують свою дію на відносини сторін, що виникли з 01.07.2020 та діють протягом дії цього договору.
За результатами співставлення остаточних алокацій подач/відборів відповідачем природного газу до/з газотранспортної системи за жовтень, грудень 2021 року позивачем, як оператором за договором транспортування природного газу №1910000200 від 16.12.2019, було виявлено наявність у відповідача негативних щодобових небалансів як різниці між вказаними алокаціями подач/відборів природного газу, на підставі чого здійснено розрахунок остаточних обсягів щодобового небалансу відповідача за кожну газову добу звітного місяця та визначено його остаточну плату за такі щодобові небаланси за кожну газову добу і сумарно за звітний місяць року.
За результатами чого складені односторонні акти врегулювання щодобових небалансів, а саме: №10-2021-1910000200 від 31.10.2021 за газовий місяць жовтень 2021 року з остаточними обсягами негативних щодобових небалансів в розмірі 1564,33462 тис. куб. м. (16190863 кВт *год) на суму 66287140,90 грн; №12-2021-1910000200 від 31.12.2021 за газовий місяць грудень 2021 року з остаточними обсягами негативних щодобових небалансів в розмірі 33,88595 тис. куб. м. (350720 кВт *год) на суму 1216589,92 грн, всього на загальну суму 67503730,82 грн.
За даними позивача, у жовтні 2021 року обсяг негативного небалансу відповідача склав 1564,33462 тис. куб. м., а у грудні 2021 року - 33,88595 тис. куб. м.
Дані такого ж змісту про загальні обсяги добових небалансів у жовтні, грудні 2021 року позивачем відображено у розрахунках обсягів добових небалансів відповідача, які при цьому містять їх обсяг з урахуванням кожної газової доби.
У відповідності до п. 2.8 договору позивачем, через інформаційну платформу, направлено відповідачу до оплати за добові небаланси рахунки №10-2021-1910000200 від 31.10.2021 на суму 66 287 140,90 грн. за жовтень 2021 року, №12-2021-1910000200 від 31.12.2021 на суму 1 216 589,92 грн. за грудень 2021 року.
Згідно реєстру файлів відправлених з інформаційної платформи ТОВ “Оператор газотранспортної системи України” рахунки за добові небаланси за газові місяці жовтень, грудень 2021 року надіслані на адресу ПрАТ “Тернопільгаз” відповідно 12.11.2021 та 13.01.2022.
У поданих до НКРЕКП ПрАТ “Тернопільгаз” звітах (форми 8в) про використання потужності газорозподільної системи та стан розрахунків за жовтень, грудень 2021 року, відповідачем вказано, що нарахована плата за добові негативні небаланси у жовтні 2021 року складає 66287,14090 тис. грн., у грудні 2021 року 1216,58992 тис. грн.
Матеріали справи не містять доказів існування між сторонами розбіжностей щодо вартості добових небалансів, їх урегулювання у визначеному договором або судовому порядку, як це передбачено п. 9.6 договору.
З довідки АБ “Укргазбанк” №5932/15215/2022 від 04.08.2022 вбачається, що ПрАТ “Тернопільгаз” за період з 01.11.2021 по 22.07.2022 перераховано на рахунок ТОВ “Оператор газотранспортної системи України” 8 729 284,34 грн. В якості додатку до довідки міститься реєстр платежів ПрАТ “Тернопільгаз” на користь ТОВ “Оператор газотранспортної системи України”. Зміст вказаного реєстру платежів вказує на те, що у період з 27.01.2022 по 15.05.2022 відповідачем здійснено перерахування на рахунок позивача коштів на загальну суму 7 491 224 грн., а саме: 27.01.2022 – 2 087 581 грн.; 31.01.2022- 700 000 грн.; 02.02.2022 – 600 000 грн.; 09.02.2022 – 200 000 грн.; 11.02.2022 – 400 000 грн.; 16.02.2022 – 409 022 грн.; 17.02.2022 – 157 698 грн.; 18.02.2022 – 200 000 грн.; 21.02.2022 – 200 000 грн.; 22.02.2022 – 372 430 грн.; 23.02.2022 – 651 560 грн.; 28.02.2022 - 106 115 грн.; 01.04.2022 – 200 000 грн.; 04.04.2022 – 213 796 грн.; 05.04.2022 – 300 000 грн.; 08.04.2022 – 300 000 грн.; 11.04.2022 – 200 000 грн.; 15.04.2022 – 193 022 грн.
Окрім цього, у доданому до позову розрахунку суми основного боргу позивачем зазначено про проведення між сторонами взаємозаліку при розрахунках на суму 1 048 046,85 грн., а саме: 15.11.2021 на суму 169 501,25 грн. (№ТОВ ВИХ-21-12814 від 15.11.2021); 15.12.2021 на суму 112 613,42 грн. (№ТОВ ВИХ-21-14309 від 15.12.2021); 17.01.2022 на суму 39 266,29 грн. (№ТОВ ВИХ-22-485 від 17.01.2022); 21.03.2022 на суму 17 227,83 грн. (№ТОВ ВИХ-22-3082 від 21.03.2022); 20.04.2022 на суму 184 567,80 грн. (№ТОВ ВИХ-22-4005 від 20.04.2022); 20.05.2022 на суму 259 679,99 грн. (№ТОВ ВИХ-22-5023 від 20.05.2022); 20.06.2022 на суму 129 205,74 грн. (№ТОВ ВИХ-22-6519 від 20.06.2022); 20.07.2022 на суму 135 984,53 грн. (№ТОВ ВИХ-22-7671 від 20.07.2022).
Обставини проведення взаємозаліків на суму 1 048 046,85 грн. (у т.ч. окремих дат та окремих сум зарахувань) відповідач у справі не заперечує.
Неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань на суму 58964459,97 грн., стало підставою для звернення позивача до суду з вимогою про відновлення його порушених прав.
Після відкриття провадження у справі відповідачем до матеріалів справи долучено адресовані йому позивачем заяви №ТОВ ВИХ-22-8848 від 19.08.2022, №ТОВ ВИХ-22-10211 від 23.09.2022, №ТОВ ВИХ-22-11155 від 19.10.2022, №ТОВ ВИХ-22-12478 від 17.11.2022, №ТОВ ВИХ-22-13839 від 20.12.2022, у яких позивач повідомив про припинення у відповідача грошових зобов`язань за договором транспортування природного газу №1910000200 від 16.12.2019 на загальну суму 1 851 028,94 грн., шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог згідно ст. 601 ЦК України, а саме: 19.08.2022 на суму 195 915,18 грн. (№ТОВ ВИХ-22-8848 від 19.08.2022); 23.09.2022 на суму 235 211,98 грн. (№ТОВ ВИХ-22-10211 від 23.09.2022); 19.10.2022 на суму 288 416,81 грн. (№ТОВ ВИХ-22-11155 від 19.10.2022); 17.11.2022 на суму 526 489,03 грн. (№ТОВ ВИХ-22-12478 від 17.11.2022); 20.12.2022 на суму 604 995,94 грн. (№ТОВ ВИХ-22-13839 від 20.12.2022). 
Матеріали справи також містять заяви №ТОВ ВИХ-23-629 від 19.01.2023, №ТОВ ВИХ-23-2469 від 27.02.2023, у яких ТОВ “Оператор газотранспортної системи України” повідомило ПрАТ “Тернопільгаз” про припинення у останнього грошових зобов`язань за договором на загальну суму 157429,11 грн. та 93871,59 грн. відповідно.
Позивачем долучено оформлені між ТОВ “Оператор газотранспортної системи України” та ПрАТ “Тернопільгаз” у двосторонньому порядку:
- акти наданих послуг №10-2021-1910000200/1001021 від 31.10.2021 та №12-2021-1910000200/1001221 від 31.12.2021, згідно яких відповідно до умов договору №1910000200 від 16.12.2019 ТОВ “Оператор газотранспортної системи України” надало, а ПрАТ “Тернопільгаз” отримало послуги перевищення замовленої (договірної) потужності в точках входу/виходу обсягом 1564,33462 тис. м. куб./добу на суму 233073,35 грн. за жовтень 2021 року та обсягом 33,88595 тис. м. куб./добу на суму 5048,74 грн. за грудень 2021 року;
- акти приймання передачі природного газу від 01.11.2021 за жовтень 2021 року та від 01.01.2022 за грудень 2022 року;
- зведені акти приймання передачі природного газу від 05.11.2021 за жовтень 2021 року та від 05.01.2022 за грудень 2022 року.
На підтвердження вчинення балансуючих дій позивач надав суду першої інстанції укладені між ним (як оператором) та ТОВ “Газопостачальна компанія “Нафтогаз Трейдинг” (як виконавцем) договір надання послуги балансування від 19.01.2021 з додатковими угодами №  1 від 12.02.2021, №2 від 20.12.2021, №3 від 29.12.2021 та акти надання послуг балансування №10-2021-2101000095 від 31.10.2021, №12-2021-2101000095 від 31.12.2021.
Окрім цього, на підтвердження своїх позовних вимог, позивачем до матеріалів справи надано: бухгалтерські довідки щодо загальних обсягів врегулювання щодобових небалансів ПрАТ “Тернопільгаз” за газові місяці жовтень, грудень 2021 року; розрахунки позивача про обсяги природного газу, відібрані ПрАТ “Тернопільгаз” з газотранспортної системи України для власних потреб та /або виробничо - технологічних витрат (ВТВ) за газові місяці жовтень, грудень 2021 року.

4. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції.  

Колегія суддів зазначає, що відповідно до ч.1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
З огляду на що, розгляд справи здійснюється в межах доводів та вимог апеляційних скарг Товариства з обмеженою відповідальністю “Оператор газотранспортної системи України” №ТОВВИХ-23-3851 від 27.03.2023 (вх. №01-05/1035/23 від 04.04.2023) та Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації “Тернопільгаз” №ТЕР-03/400 від 03.04.2023 (вх.ЗАГС №01-05/1108/23 від 11.04.2023).

Щодо стягнення нарахованих сум пені, 3% річних та інфляційних нарахувань.
У зв`язку з порушенням виконання грошового зобов`язання, позивач просить стягнути з відповідача: передбачену п. 13.5 договору пеню в сумі 6112731,94 грн. Також, в порядку ст. 625 ЦК України, позивачем заявлено до стягнення 1232014,24 грн. 3% річних та 10317837,04 грн. інфляційних нарахувань.
Згідно п. 13.5 договору у разі порушення замовником строків оплати, передбачених цим договором, замовник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.
За змістом частини третьої статті 11 та частини першої статті 13 ЦК України вбачається, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.
Законодавець у частині першій статті 509 ЦК України визначив зобов`язання як правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, зокрема, сплатити гроші, або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Отже, цивільне зобов`язання передбачає наявність обов`язку боржника відносно кредитора, якому кореспондується право кредитора вимагати у боржника виконання відповідного обов`язку. Таке зобов`язання в силу частини третьої статті 11 ЦК України може виникати на підставі акта цивільного законодавства.
Частиною другою статті 625 ЦК України визначено обов`язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.
Відтак, у разі несвоєчасного виконання боржником грошового зобов`язання у нього в силу закону (частини другої статті 625 ЦК України) виникає обов`язок сплатити кредитору, поряд із сумою основного боргу, суму інфляційних втрат, як компенсацію знецінення грошових коштів за основним зобов`язанням унаслідок інфляційних процесів у період прострочення їх оплати.
Кредитору, у свою чергу, згідно з частиною другою статті 625 ЦК України належить право вимоги до боржника щодо сплати інфляційних втрат за період прострочення в оплаті основного боргу.
Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду у постанові 07.04.2020 у справі №910/4590/19 зобов`язання зі сплати інфляційних та річних процентів є акцесорним, додатковим до основного, залежить від основного зобов`язання і поділяє його долю. Відтак, вимога про сплату інфляційних та річних процентів є додатковою до основної вимоги.
Цивільним кодексом України, як основним актом цивільного законодавства, не передбачено механізму здійснення розрахунку інфляційних втрат кредитора у зв`язку із простроченням боржника у виконанні грошового зобов`язання.
Водночас, частиною першою статті 8 ЦК України визначено, що якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону).
Частиною п`ятою статті 4 ЦК України передбачено, що інші органи державної влади України у випадках і в межах, встановлених Конституцією України та законом, можуть видавати нормативно-правові акти, що регулюють цивільні відносини.
Законом України “Про індексацію грошових доходів населення” (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено індексацію грошових доходів населення як встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів і послуг (стаття 1 Закону). Статтею 2 цього Закону передбачено як об`єкти індексації грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України, що не мають разового характеру, перелік яких визначено у частині першій цієї статті; водночас, частиною другою статті 2 цього Закону законодавець передбачив право Кабінету Міністрів України встановлювати інші об`єкти індексації, поряд з тими, що зазначені у частині першій цієї статті.
З метою реалізації Закону України “Про індексацію грошових доходів населення” Кабінет Міністрів України постановою №1078 від 17.07.2003 затвердив Порядок проведення індексації грошових доходів населення, пунктом 1 якого передбачено, що цей Порядок визначає правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення. Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. Сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків (пункти 1-1, 4 Порядку).
Отже, при розрахунку інфляційних втрат у зв`язку із простроченням боржником виконання грошового зобов`язання до цивільних відносин, за аналогією закону, підлягають застосуванню норми Закону України “Про індексацію грошових доходів населення” та приписи Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17.07.2003, та Методика розрахунку базового індексу споживчих цін, затверджена наказом Державного комітету статистики України №265 від 27.07.2007.
Порядок індексації грошових коштів для цілей застосування статті 625 ЦК України визначається із застосуванням індексу споживчих цін (індексу інфляції) за офіційними даними Державного комітету статистики України у відповідний місяць прострочення боржника, як результат множення грошового доходу на величину приросту споживчих цін за певний період, поділену на 100 відсотків (абзац п`ятий пункту 4 постанови КМУ №1078).
Така правова позиція є усталеною в судовій практиці та викладена, зокрема, у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 26.06.2020 у справі №905/21/19.
Статтею 625 ЦК України передбачено право особи отримати компенсацію інфляційних збитків за весь період прострочення. Якщо індекс інфляції в окремі періоди є меншим за одиницю та має при цьому економічну характеристику – “дефляція”, то це не змінює його правової природи і не може мати наслідком пропуску такого місяця, оскільки протилежне зруйнує послідовність математичного ланцюга розрахунків, визначену Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою КМУ №1078 від 17.07.2003.
При цьому, сума боргу, внесена за період з 1 до 15 числа включно відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа місяця, то розрахунок починається з наступного місяця. За аналогією, якщо погашення заборгованості відбулося з 1 по 15 число включно відповідного місяця - інфляційна складова розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця - інфляційна складова розраховується з урахуванням цього місяця.
Отже, якщо період прострочення виконання грошового зобов`язання складає неповний місяць, то інфляційна складова враховується або не враховується в залежності від математичного округлення періоду прострочення у неповному місяці.
Методику розрахунку інфляційних втрат за неповний місяць прострочення виконання грошового зобов`язання доцільно відобразити, виходячи з математичного підходу до округлення днів у календарному місяці, упродовж якого мало місце прострочення, а саме:
- час прострочення у неповному місяці більше півмісяця (> 15 днів) = 1 (один) місяць, тому за такий неповний місяць нараховується індекс інфляції на суму боргу;
- час прострочення у неповному місяці менше або дорівнює половині місяця (від 1, включно з 15 днями) = 0 (нуль), тому за такий неповний місяць інфляційна складова боргу не враховується.
Зазначений спосіб розрахунку склався як усталена судова практика, його використовують всі бухгалтерські програми розрахунку інфляційних. 
Колегія суддів звертає увагу на те, що при з`ясуванні підставності нарахування кредитором інфляційних втрат у порядку частини другої статті 625 ЦК України судам належить визначити конкретну дату (подію), з настанням якої пов`язується строк виконання грошового зобов`язання; дослідити обставини виконання зобов`язання боржником (борг погашався частинами чи однією сумою у повному обсязі) та з`ясувати період у часі, упродовж якого мало місце прострочення боржника у виконанні зобов`язання перед кредитором.
Положеннями частини першої статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Статтею 251 ЦК України визначено, що строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду.
За змістом статті 252 ЦК України вбачається, що строк визначається, зокрема, днями, а термін - календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.
Частиною п`ятою статті 254 ЦК України передбачено, що якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.
Отже, при визначенні строку (терміну) виконання зобов`язання судам необхідно враховувати загальні положення ЦК України про порядок визначення та обчислення строків (термінів), зокрема, щодо початку і закінчення строку (терміну), а також умови вчиненого сторонами спору правочину, на підставі якого виникло зобов`язання.
В спростування доводів апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю “Оператор газотранспортної системи України” колегія суддів зазначає, що матеріали справи містять розрахунок (перерахунок) здійснений господарським судом заявлених до стягнення з відповідача на користь позивача сум 3% річних, інфляційних нарахувань та пені (том 2 а.с.246-253) із зазначенням періодів прострочення (зокрема, щодо початку і закінчення строку), сум заборгованостей із врахуванням обставини часткового виконання зобов`язання відповідачем (що було підставою для здійснення відповідних зарахувань). 
Щодо визначення судом конкретної дати (події), з настанням якої пов`язується строк виконання грошового зобов`язання колегія суддів зазначає, що із здійсненого судом розрахунку вбачається, що згідно положень ст. 254 ЦК України останнім днем виконання зобов`язання з оплати вартості небалансів за жовтень 2021 є наступний робочий день – а саме 22.11.2021, а відтак період прострочення починається із 23.11.2021, про що вірно вказано господарським судом. Та що спростовує доводи скаржника у відповідній частині. 
При цьому, колегія суддів здійснивши перевірку здійсненого перерахунку заявлених до стягнення з відповідача на користь позивача сум 3% річних, інфляційних нарахувань та пені з врахуванням висновків щодо методики розрахунку інфляційних втрат за неповний місяць, а саме якщо прострочення склало менше півмісяця, тому за такий неповний місяць інфляційна складова боргу не враховується, приходить до висновку про його арифметичну правильність та вірність встановлення періодів прострочення і сум прострочення в врахуванням часткових оплат здійснених відповідачем. 

Щодо закриття провадження у справі в частині суми основного богу колегія суддів зазначає наступне. 
Господарським судом Тернопільської області прийнято позовну заяву ТОВ “Оператор газотранспортної системи України” №ТОВВИХ-22-9088 від 26.08.2022 до розгляду та 07.09.2022 відкрито провадження у справі №921/403/22.
19.08.2022 між ТОВ “Оператор газотранспортної системи України” та ПрАТ по газопостачанню та газифікації “Тернопільгаз” проведено зарахування зустрічних однорідних вимог на суму 195  915,18 грн., що підтверджується копією листа ТОВ “Оператор газотранспортної системи України” вих. №ТОВВИХ-22-8848 від 19.08.2022, що не заперечується позивачем.
А відтак, позовні вимоги в частині стягнення 195  915,18 грн. позивачем заявлено безпідставно, оскільки станом на час звернення з позовом до суду борг на вказану суму припинив існувати, що вірно встановлено господарським судом та спростовує доводи апеляційної скарги поданої позивачем.

Щодо заявлених відповідачем клопотань про повне закриття провадження у справі, у зв`язку з тим, що спірні правовідносини не підлягають вирішенню в судовому порядку, а підпадають під дію Закону України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу" та тим, що відсутні підстави для нарахування сум пені, інфляційних нарахувань, 3% річних на суму боргу, який припинив існувати шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог.
Закон України “Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу” який набув чинності 29.08.2021 № 1639-IX від 14.07.2021 визначає процедуру врегулювання заборгованості (грошових зобов`язань) суб`єктів ринку природного газу як заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості (грошових зобов`язань) за природний газ та послуги з його транспортування шляхом проведення взаєморозрахунків та реструктуризації заборгованості, а також списання неустойки (штрафу, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на таку заборгованість у разі її погашення.
Учасниками процедури врегулювання заборгованості (грошових зобов`язань) є постачальники природного газу, оператори газорозподільних систем та оператор газосховищ, включені до Реєстру, а також особа, що здійснювала функції оператора газотранспортної системи до 31 грудня 2019 року включно, особа, що здійснює функції оператора газотранспортної системи з 1 січня 2020 року, акціонерне товариство “Національна акціонерна компанія “Нафтогаз України”, товариство з обмеженою відповідальністю “Газопостачальна компанія “Нафтогаз Трейдинг”, товариство з обмеженою відповідальністю “Газопостачальна компанія “Нафтогаз України”, розпорядники коштів державного бюджету, органи, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.
Для участі у процедурі врегулювання заборгованості (грошових зобов`язань) суб`єкти ринку природного газу включаються до Реєстру, який веде Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг. Рішення про включення або про відмову у включенні до Реєстру приймається Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, та оприлюднюється на її офіційному веб-сайті (ч. 1, ч. 2 ст. 3 Закону № 1639-IX від 14.07.2021).
Матеріалами справи підтверджено, що Постановою №1174 від 20.09.2022 Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг Приватне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації “Тернопільгаз” включено до Реєстру підприємств, які беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу.
Окрім того, відповідачем долучено копію проекту постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про затвердження Приватному акціонерному товариству по газопостачанню та газифікації “Тернопільгаз” (код ЄДРПОУ 03353503) обсягу перевищення фактичної вартості послуг з розподілу природного газу за даними звітності, поданої ПрАТ “Тернопільгаз” до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, над тарифною виручкою, передбаченою тарифами на розподіл природного газу, встановленими Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, з урахуванням отриманих компенсацій витрат, що утворився за період з 01 листопада 2021 року по 28 лютого 2022 року включно у сумі 340894,89 тис. грн (без ПДВ).
Однак, колегія суддів звертає увагу на те, що зазначена постанова НКРЕКП про затвердження відповідачу обсягу перевищення фактичної вартості послуг з розподілу природного газу є лише проектом, а не офіційно прийнятим документом, що вірно встановлено господарським судом.
Неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних, нараховані на заборгованість підприємств, включених до Реєстру, за договорами купівлі-продажу/постачання природного газу, укладеними з акціонерним товариством “Національна акціонерна компанія “Нафтогаз України”, та договорами про надання послуг з транспортування природного газу, у тому числі підтверджені судовими рішеннями, які набрали законної сили, що обліковуються учасниками процедури врегулювання заборгованості та не сплачені станом на дату включення до Реєстру, підлягають списанню:
за умови погашення основного боргу до 31 грудня 2022 року, у тому числі шляхом проведення взаєморозрахунків відповідно до статті 4 цього Закону;
за умови повного виконання належним чином підприємством-дебітором укладеного договору про реструктуризацію заборгованості.
Згідно ч.2 ст. 5 Закону № 1639-IX від 14.07.2021 реструктуризація заборгованості, що підлягає врегулюванню відповідно до цього Закону, здійснюється після проведення розрахунків, передбачених статтею 4 цього Закону, шляхом розстрочення на три календарних місяці рівними частинами з першого числа місяця укладення договору без відстрочення погашення заборгованості та з можливістю дострокового погашення.
Відповідно до ч.1 ст. 5 Закону № 1639-IX від 14.07.2021 зазначено, що реструктуризації на умовах, визначених цим Законом, підлягає:
1) заборгованість постачальників природного газу, у тому числі реструктуризована, та операторів газорозподільних систем понад обсяги, врегульовані із застосуванням механізмів, визначених статтею 4 цього Закону:
за укладеними з акціонерним товариством “Національна акціонерна компанія “Нафтогаз України” договорами купівлі-продажу природного газу для постачання побутовим споживачам (без урахування суми неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість за спожитий природний газ), використаного станом на розрахункову дату, у тому числі підтверджена судовими рішеннями, що набрали законної сили;
за природний газ, переданий НАК “Нафтогаз України” операторам газорозподільних систем за договорами купівлі-продажу природного газу для виробничо-технологічних потреб станом на розрахункову дату, у тому числі підтверджена судовими рішеннями, що набрали законної сили;
за послуги, надані операторам газорозподільних систем та постачальникам природного газу за договорами транспортування природного газу, перед особою, що здійснювала функції оператора газотранспортної системи до 31 грудня 2019 року включно, у тому числі підтверджена судовими рішеннями, що набрали законної сили;
за послуги, надані операторам газорозподільних систем та постачальникам за договорами транспортування природного газу, перед особою, що здійснює функції оператора газотранспортної системи з 1 січня 2020 року, у тому числі підтверджена судовими рішеннями, що набрали законної сили;
2) заборгованість особи, що здійснювала функції оператора газотранспортної системи до 31 грудня 2019 року включно, перед НАК “Нафтогаз України”.
Типовий договір про реструктуризацію заборгованості з оплати природного газу та послуги з його транспортування затверджується Кабінетом Міністрів України (ч.6 ст.5 Закону № 1639-IX від 14.07.2021).
У ч.7 ст.5 Закону № 1639-IX від 14.07.2021 вказано, що кожна із сторін зобов`язана укласти договір про реструктуризацію заборгованості у строк, що не перевищує 10 календарних днів з дня його отримання, якщо сума за таким договором підтверджена актами звіряння між учасниками процедури врегулювання заборгованості.
При цьому, на заборгованість за договорами купівлі-продажу/постачання природного газу, укладеними з акціонерним товариством “Національна акціонерна компанія “Нафтогаз України, та договорами про надання послуг з транспортування природного газу, яка підлягає врегулюванню відповідно до статті 1 цього Закону, погашену до 31 грудня 2022 року, у тому числі шляхом проведення взаєморозрахунків відповідно до статті 4 цього Закону, а також на заборгованість, реструктуризовану відповідно до статті 5 цього Закону, неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не нараховуються. (ст.6 Закону № 1639-IX від 14.07.2021).
Колегією суддів встановлено, що ПрАТ “Тернопільгаз” не надано доказів ані проведення взаєморозрахунків, ані укладення договору про реструктуризацію, як це встановлено ст. ст. 4, 5 Закону № 1639-IX від 14.07.2021, що в свою чергу спростовує твердження відповідача про те, що заборгованість, яка є предметом розгляду даної справи не підлягає стягненню в силу Закону № 1639-IX від 14.07.2021 та наявність підстав для закриття провадження у справі на підставі п.2 ч.1 ст. 231 ГПК України.
Окрім того, погоджується із висновками господарського суду що до того, що сума боргу в розмірі 1851028,94 грн. не підпадає під визначення заборгованості, наведене у абз. 8 ч.1 ст.1 Закону № 1639-IX від 14.07.2021, а існування обов`язку із сплати боргу в сумі 1851028,94 грн. припинилось не у відповідності до наведених вище окремих положень ст.ст. 4, 5 Закону № 1639-IX від 14.07.2021, тому безпідставними є твердження відповідача про те, що на цю суму не підлягають нарахуванню 3% річних, інфляційні та пеня.

Щодо клопотання позивача про зменшення нарахованої неустойки.
Як зазначено в оскарженому рішенні та підтверджується представником відповідача в судових засіданнях 27.02.2023 та 02.03.2023 під час розгляду справи по суті в господарському суді представником відповідача заявлено усне клопотання про зменшення неустойки до 50%, яке мотивоване наявністю виняткових обставин та збитковою діяльністю відповідача.
Ухвалою господарського суду Тернопільської області від 05.12.2022 прийнято до розгляду письмові пояснення відповідача за № ТЕР-03/1284 від 01.12.2022 (вх. № 8182 від 05.12.2022), з додатками, а саме:
- звіт про фінансові результати (звіт про сукупний дохід) за 9 місяців 2021 року;
- баланс (звіт про фінансовий стан) на 30 вересня 2021 року;
- звіт про рух грошових коштів (за непрямим методом) за 9 місяців 2021;
- звіт про зміни у власному капіталі за 9 місяців 2021 року;
- звіт про фінансові результати (звіт про сукупний дохід) за 2021 рік ПрАТ “Тернопільгаз”;
- звіт про фінансові результати (звіт про сукупний дохід) за 9 місяців 2022 року ПрАТ “Тернопільгаз”.
Під час здійснення апеляційного перегляду справи представником відповідача у письмових поясненнях від 14.02.2024 щодо викладених позивачем пояснень в частині остаточних позовних вимог, підтримано клопотання про зменшення штрафних санкцій та зменшення розміру пені на 50% від заявлених позивачем.
Проаналізувавши обставини та матеріали справи, клопотання про зменшення неустойки на 50% від заявленої суми, колегія суддів виснує, що відповідачем не наведено існування виняткових обставин та не доведено належними доказами існування (наявності) обставин збитковості свого підприємства, а відтак і підстав для задоволення поданого клопотання, з огляду на наступне.
Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення (частина третя статті 551 ЦК України).
Вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен оцінити: чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов`язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.
При цьому, закон не передбачає вимог щодо обов`язкової наявності одночасно двох умов, а тому достатнім для зменшення неустойки може бути наявність лише однієї з них. Зазначена правова позиція є усталеною в судовій практиці, що зокрема викладено у постанові Верховного Суду від 14.07.2021 у справі №916/878/20.
Долучені до матеріалів справи звіти про фінансові результати відповідача за 2021 рік спростовують його твердження про збитковість, адже вказують на отримання ним чистого доходу від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) в розмірі 576220 за 2021 рік. Дана сума є значно більшою у порівнянні з попереднім 2020 роком, у якому чистий дохід від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) відповідача складав меншу суму - 328012.
В свою чергу, дані звіту про фінансові результати (звіту про сукупний дохід) за 9 місяців 2022 року ПрАТ “Тернопільгаз” містять інформацію про те, що його чистий дохід за вказаний період складає 418891, в той час за аналогічний період попереднього року такий складав 411060.
Підсумовуючи зазначене, відповідачем не доведено існування збитковості його діяльності, а також не наведено тих виняткових обставин, з існуванням яких суд би пов`язував можливість зменшення заявленої до стягнення суми неустойки (пені).
Окрім того, чинне законодавство не обмежує позивача у можливості нарахування та відповідно заявлення до стягнення у судовому порядку різних самостійних видів відповідальності за порушення договірних зобов`язань, у т.ч. неустойки у вигляді пені. Натомість, заявлена до стягнення сума пені не є надмірно великою у порівнянні з сумою основного боргу відповідача.
Рішення з господарського спору повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з`ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.
Відповідно до чинного законодавства рішення суду є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України. Оскаржуване рішення вказаним вимогам не відповідає.
Частиною 4 статті 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. 
Враховуючи встановлені обставини справи, межі апеляційного перегляду, правильне застосування норм матеріального права господарським судом, доводи позивача та відповідача, суд апеляційної дійшов висновку про те, що вимоги апеляційних скарг не підлягають до задоволення, відтак оскаржуване рішення слід залишити без змін. 
В порядку положень ст. 129 ГПК України судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної інстанції слід покласти на скаржників.
Керуючись ст.ст.86, 129, 269, 270, 275, 276, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1.В задоволенні вимог апеляційних скарг Товариства з обмеженою відповідальністю “Оператор газотранспортної системи України” №ТОВВИХ-23-3851 від 27.03.2023 (вх. №01-05/1035/23 від 04.04.2023) та Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації “Тернопільгаз” №ТЕР-03/400 від 03.04.2023 (вх.ЗАГС №01-05/1108/23 від 11.04.2023) – відмовити. 
2.Рішення господарського суду Тернопільської області від 02.03.2023 у справі №921/403/22 – залишити без змін.
3. Судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної інстанції залишити за скаржниками.    

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки встановлені ст. 287,288 ГПК України.
Матеріали справи повернути в місцевий господарський суд. 
Повний текст постанови складено 26.02.2024.

Головуючий                     суддя                                                  Желік М.Б. 

                                           суддя                                                   Орищин Г.В.

                                                                  суддя                                                   Галушко Н.А.