Справа № 351/1971/23 
Провадження № 22-ц/4808/111/24 
Головуючий у 1 інстанції СЕГІН І. Р. 
Суддя-доповідач Мальцева Є.Є. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 січня 2024 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючої судді  Мальцевої Є.Є.,
суддів:          Девляшевського В.А., Луганської В.М., 
секретар        Гудяк Х.М., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу  представника позивача ОСОБА_1 – адвоката Щадей Надії Василівни на рішення Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 16 жовтня 2023 року у цивільній справі за позовом  ОСОБА_2 до  ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів, 
ВСТАНОВИВ:

У серпні 2023 року ОСОБА_2 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що рішенням Снятинського районного суду від 08.06.2011р. з нього з 15.04.2011 року стягуються на користь відповідачки аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 30% заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму визначеного для дітей відповідного віку.
Шлюб між позивачем та ОСОБА_1 розірвано 18.09.2010 р.. 
Восени 2011 року позивач вступив у фактичні шлюбні відносини із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народилася спільна дитина ОСОБА_5 . У ОСОБА_4 на утриманні є син ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце знаходження батька якого невідоме, і батько дитин утримання не надає.
16.06.2022 р. позивач із ОСОБА_4 зареєстрували шлюб та проживають із двома дітьми у його батьків, які є пенсіонерами.
На даний час він перебуває у лавах Збройних Сил України, отримує заробітну плату у середньомісячному розмірі близько 118000 грн., із якої стягуються аліменти на утримання однієї дитини у розмірі 1/3 частини усіх доходів, що на даний час становить близько 39000 грн. і значно перевищує найбільший рекомендований розмір аліментів у 10 прожиткових мінімумів на дитину віком від 6 до 18 років.
На даний час з позивача на користь відповідача стягуються аліменти у середньому розмірі 39000 грн. З урахуванням розміру сум аліментів він вважає, що переплачує аліменти, і сума переплати станом на 01.06.2023 становить 109970,10 грн..
Позивач не має можливості платити визначений судом розмір аліментів, оскільки у нього на утриманні є його молодша дитина від другого шлюбу, а також він утримує дитину своєї дружини ОСОБА_7 від першого шлюбу. 
Крім того, він з дружиною та дітьми проживає разом із своїми батьками, які є пенсіонерами, яким також необхідна допомога. Його батько переніс операцію та потребує постійної допомоги.
Позивач несе службу у Збройних Силах України, перебуває на передовій та захищає Україну, отримує доволі високий дохід, із якого значну частку витрачає на обмундирування, амуніцію, пальне і тому подібне, що складає приблизно 50% його доходів, в 30% його доходів утримаються на аліментні виплати, тому на утримання великої сім`ї залишається зовсім мало коштів.
Зазначив, що сума аліментів, яка стягується на даний час із нього повністю із залишком покриває усі можливі розходи на дитину, отже матері не доводиться додавати кошти на утримання дитини, хоча вона має такі ж обов`язки щодо утримання дитини, 
При цьому із документів, наданих Органом опіки і піклування за результатами інспекційного відвідування ОСОБА_1 щодо цільового використання коштів, вбачається, що ОСОБА_1 разом із дочкою та двома іншими особами із 25.06.2023 по 02.07.2023 перебували на відпочинку у Чорногорії в готелі у двох двохмісних номерах, де все включено, загальною вартістю 149000,00 грн., що підтверджується копією договору про надання туристичних послуг від 03.05.2023р.
Крім того, із документів наданих Органом опіки і піклування, вбачається, що ОСОБА_1 витрачала кошти на лікування дитини, на оздоровлення дитини на курортах, на гуртки спорту, додаткові заняття з вчителями, додаткові вивчення іноземних мов, однак слід зазначити, що вказані витрати не входить до складу основних аліментних виплат, а є додатковими витратами на дитину, які мають бути стягнуті окремо. 
Однак ОСОБА_1 із позовами про стягнення додаткових витрат на дитину у суд не зверталась, оскільки аліментів із надлишком вистачає на усі можливі потреби, як дитини так і матері.
Просить зменшити розмір аліментів, що стягуються за рішенням Снятинського районного суду від 08.06.2011 року із нього на користь ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_8 .. У новому розмірі стягувати із нього аліменти на утримання ОСОБА_8 у розмірі 1/10 частини усіх його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Переплату за аліментами у розмірі 109970,10 грн. врахувати в рахунок майбутніх виплат по аліментам в зміненому розмірі, які стягуються із нього на користь ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_8 .
Рішенням Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 16 жовтня  2023 року позов задоволений частково: зменшено розмір аліментів, які стягуються із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі рішення Снятинського районного суду від 08.06.2011 р., з розміру 30% заробітку щомісячно до 1/6 частини усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття. 
В решті позову відмовлено. 
Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 751,50 грн. судового збору.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2100 грн. витрат на професійну правничу допомогу.
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 – адвокат Щадей Н.В. подала апеляційну скаргу, оскільки вважає оскаржене рішення необґрунтованим, безпідставним. 
Позивач не підтвердив належним чином факт перебування у нього на утриманні, окрім дитини, на яку стягуються аліменти, інших осіб. Такі обставини фактично судом встановлені тільки зі слів позивача. Крім того, позивач не має зобов`язань утримувати сина своєї дружини, який має іншого батька, на його утримання стягнуті аліменти з ОСОБА_9 . А якщо він несе витрати на утримання дитини своєї дружини, то це не має бути на шкоду його доньці, щодо якої він має законні обов`язки. 
Позивач не підтвердив документально обставин необхідності утримання своїх батьків, факту їх непрацездатності. Він має рідну сестру, яка має такий же обов`язок щодо батьків. Крім того, стан здоров`я батьків платника аліментів не є обставиною, яку закон визначає підставою для визначення розміру аліментів. 
Позивач не довів, що він несе витрати, пов`язані із проходженням військової служби.
Також з позовної заяви вбачається, що матеріальний стан позивача покращився, що також виключає зменшення розміру аліментів. Крім високої заробітної плати позивачем під час сплати аліментів були придбані автомобіль 2000 року випуску та причіп 2014 року випуску. 
Зменшення розміру аліментів потягне негативний вплив на стан здоров`я та розвиток дитини, враховуючи хронічні захворювання доньки позивача, необхідність її лікування. 
Відповідач не погоджується із висновками суду про те, що аліменти, які сплачує позивач, є надмірними, оскільки частина витрат на дитину іде не тільки на основні потреби, а на розвиток і навчання. Так, законом не обмежено витрати на лікування, оздоровлення, розвиток дитини, навчання, відвідування гуртків та курсів. Відповідач витрачає всі кошти аліментів на користь дитини, що підтверджено висновком Служби у справах дітей Снятинської міської ради. 
Таким чином, оскільки позивачем не доведено жодних підстав для зменшення розміру аліментів, рішення суду, як незаконне, винесене з порушенням норм матеріального і процесуального права, підлягає скасуванню в частині задоволених позовних вимог з ухваленням нового рішення про повну відмову в позові. 
Представник позивача ОСОБА_2 – адвокат Пустовойтова Л.Ю. подала відзив на апеляційну скаргу. 
Заперечуючи проти доводів апеляції, зазначила, що факт утримання позивачем непрацездатних батьків належно ним підтверджений, а саме показами свідка, актом обстеження матеріально-побутових умов. 
Позивач довів також, що утримує сина своєї дружини. Рішенням суду від 18.10.2023 року батько ОСОБА_6 , 2008 року народження, позбавлений батьківських прав. Аліментів на його утримання дружина позивача не отримує. Актом обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 25.04.2023 року встановлено, що вихованням дитини займається вітчим ОСОБА_2 , а батько дитини не приймає участі в його житті, не надає матеріальної допомоги. 
Вказує, що позивач сумлінно виконував обов`язок по сплаті аліментів, але вважає розмір виплат, які на даний час отримує відповідач, завищеним і несправедливим, з урахуванням того, як саме він заробляє гроші, ризикуючи своїм життям на війні. 
Наполягає на тому, що трати на дитину, які стосуються лікування, оздоровлення, додаткового навчання, є додатковими витратами, а не основними цілями аліментів. 
Висновок Служби у справах дітей стосовно цільового використання відповідачем аліментних коштів не містить жодних доказів таких витрат на дитину, а складений зі слів відповідача. Сама відповідач також не довела документально витрати аліментів на потреби дитини. 
Вважається, що позивач належно довів підстави для зміни розміру аліментів, враховуючи, що у нього в іншому шлюбі народилася молодша дитина, отже, змінився сімейний стан. 
Розмір аліментів, визначений оскарженим рішення, є абсолютно достатнім для належного утримання дитини і забезпечення її потреб. 
Надані відповідачем апеляційному суду відомості стосовно придбання позивачем автотранспортних засобів не були предметом дослідження суду першої інстанції, відповідачем не обґрунтована процесуально подача таких доказів в апеляційну інстанцію. 
Крім того, зауважує, що доводи апеляційної скарги про відсутність доказів його витрат на обмундирування, амуніцію, інші приладдя для військового, є некоректними з урахуванням обставин його служби на передовій. 
Просить рішення суду залишити без змін. 
Позивач ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_1 до суду не явилився, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. 
Статтею 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Вислухавши суддю-доповідача, представника відповідача адвоката Щадей Н.В., яка підтримала доводи апеляційної скарги, заперечення представника позивача адвоката Пустовойтової Л.Ю., перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги з огляду на таке.
Критерії оцінки правомірності оскаржуваного судового рішення визначені в статті 263 ЦПК України, відповідно до яких судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. 
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Зазначеним вимогам судове рішення по суті спору в даній справі відповідає.
Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції зазначив, що позивачем доведено підстави для зменшення розміру аліментів, але не в тому обсязі, про який просив позивач. Вимоги про зарахування сум, які позивач вважає переплатою аліментів, в рахунок майбутніх виплат по аліментам, суд залишив без задоволення, але рішення в цій частині ніким не оскаржується, і колегією суддів не переглядається. 
Судом першої інстанції встановлено і підтверджується матеріалами справи, що позивача та відповідач є батьками доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано 18.09.2010р.
На підставі рішення Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 08.06.2011р. з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 у розмірі 30% заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму, визначеного для дітей відповідної категорії.
ІНФОРМАЦІЯ_2 в ОСОБА_2 та ОСОБА_4 народилася донька ОСОБА_5 .
16.06.2022 року було зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_10 .
Із акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 25.04.2023р., складеного Старостинським округом №3 с. Горішнє Залуччя, с. Долішнє Залуччя Снятинської міської ради, вбачається, що позивач ОСОБА_2 проживає з сім`єю в будинку батьків по АДРЕСА_1 . Разом з дружиною ОСОБА_7 виховують двох неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_11 , 2008 р. нар. та дочку ОСОБА_12 , 2012 р. нар.. ОСОБА_2 на даний час несе службу в ЗСУ. 
Згідно з даними Снятинського відділу ДВС у Коломийському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 23.05.2023р. на підставі виконавчого листа № 2-398, виданого 08.06.2011р. Снятинським районним судом про стягнення з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліментних платежів в розмірі 30% заробітку щомісячно, за період з 01.01.2023р. по 23.05.2023р. боржником сплачено/стягнуто ВДВС аліментних платежів на користь стягнувача в сумі 190 247,08 грн.
Згідно з розрахунками сплати аліментів Снятинського відділу ДВС у Коломийському районі сума коштів, сплачених боржником/стягнутих виконавцем станом на 01.02.2023р. складає 270 888,31 грн. Сума заборгованості по сплаті аліментів станом на 01.02.2023р. - 00,00 грн. Сума коштів сплачених боржником/стягнутих виконавцем станом на 01.07.2023р.- 998 684,41 грн. Сума заборгованості по сплаті аліментів станом на 01.07.2023р. - 00,00 грн.
Довідкою Городенківського відділу державної виконавчої служби у Коломийському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 12.10.2023р. підтверджено, що згідно з виконавчим листом № 2-398, який виданий 08.06.2011р. Снятинським районним судом, про стягнення з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліментних платежів в розмірі 30 % заробітку щомісячно, відсутня переплата зі сплати аліментів станом на 01.09.2023р. 
З інформації Служби у справах дітей Снятинської міської ради від 05.07.2023р. вбачається, що начальник Служби у справах дітей ОСОБА_13 із головним спеціалістом М.Семеняк в присутності матері ОСОБА_1 спілкувалися із неповнолітньою ОСОБА_14 , склали акт обстеження умов проживання дитини. В ході спілкування ОСОБА_15 повідомила, що вона забезпечена всім необхідним для навчання та розвитку, мати щорічно закупляє путівки на оздоровлення, оскільки в дитини є проблеми із здоров`ям, а батько з нею взагалі не спілкується, а при потребі телефонує до матері. 
В акті обстеження умов проживання, складеного комісією Служби у справах дітей, зазначено, що матеріально-побутові умови проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 задовільні. В кімнатах чисто, дитина має окрему кімнату, місце для навчання та відпочинку, шкільно-письмове приладдя. Створені всі умови для життя, навчання та виховання дитини.
Відповідно до висновку за результатами інспекційного відвідування щодо цільового витрачання аліментів на дитину ОСОБА_3 встановлено, що дитина із матір`ю проживають в будинку бабусі, для дитини облаштовано кімнату із відповідними меблями, речами, особистим місцем для відпочинку. Одержувач аліментів ОСОБА_1 забезпечує потреби дитини відповідно до суми коштів, сплачених на дитину платником аліментів, розмір яких становить понад два прожиткових мінімуми для дитини відповідно віку. 
Згідно з довідкою про заробітну плату та інші прибутки, виданою КНП «Снятинського центру первинної медико-санітарної допомоги» Снятинської міської ради 19.09.2023р., загальна сума прибутків ОСОБА_1 за період з березня по серпень 2023р. становить 84721,80 грн. ОСОБА_1 працює в КНП Снятинського ЦПМСД на посаді сестри медичної ЗПСМ амбулаторії ЗПСМ №2 м. Снятин.
Згідно зі звітом про здійснені відрахування та виплати військової частини НОМЕР_1 від 07.09.2023р. розмір нарахованої заробітної плати ОСОБА_2 за період з грудня 2022р. по липень 2023р. становить 729206,33 грн. 
Вирішуючи спір, суд керувався наступним. 
Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Положеннями ч.1 ст.183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Згідно з ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 №3 роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.
З аналізу зазначених правових норм вбачається, що при вирішенні питання щодо зменшення розміру аліментів слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.
Суд першої інстанції врахував наявність в позивача на утриманні малолітньої дитини, дружини, батьків похилого віку, той факт, що батько позивача має лікуватися після операції, а також суд погодився із тим, що у позивача є необхдність витрат на екіпірування та паливно-мастильні матеріали в зоні бойових дій; не прийняв до уваги посилання позивача на обов`язок утримувати дитину дружини від попереднього шлюбу, оскільки він не є її батьком.
З`ясувавши вказані обставини, суд прийщов до висновку про часткове задоволення позовних вимог та доцільність зменшення розміру аліментів, які стягуються з позивача на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_8 на підставі рішення Снятинського районного суду від 08.06.2011 року до 1/6 частини усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.
Апеляційний суд зауважує, що зміна раніше встановленого розміру аліментів можлива за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України. Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я. Крім того, слід зазначити, що при розгляді позовів про зміну розміру аліментів застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).
За змістом ст.182 ЦПК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. 
Відповідно до ч.1 ст.81 СК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч.1 ст.80 цього Кодексу достатніми є доказами, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Відповідно до положень частини першої статті 3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Отже, суд першої інстанції прийняв до уваги, що з часу винесення рішення про стягнення аліментів в 2011 році сімейний стан платника аліментів ОСОБА_2 змінився – в 2012 в нього народилася ще одна дитина в іншому шлюбі. 
Колегія суддів не може погодитися із доводами апеляційної скарги про те, що позивачем не доведено підстав для зменшення розміру аліментів, а зміна сімейного стану позивача без підтвердження погіршення його матеріального становища не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою.
Так, у постанові Верховного Суду від 14 грудня 2022 року в справі № 727/1599/22 (провадження № 61-7814св22) приведений аналіз норми статті 192 СК Украіїни. Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів. Зазначена обставина відповідно до положень статті 192 СК України є самостійною підставою для зміни розміру аліментів. Так, конструкція зазначеної статті визначає альтернативні підстави для застосування положень про зміну розміру аліментів. Це зокрема, зміна матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. 
Тому висновок суду першої інстанції про те, що народження другої дитини спричинило зміну матеріального стану позивача, є обґрунтованим, оскільки зазначена обставина очевидно потребує додаткових фінансових витрат.
Також суд першої інстанції серед інших обставин, які враховував при вирішенні спору, вказував на стан здоров`я батька позивача та необхідність утримувати батьків похилого віку. В апеляційній скарзі відповідач вказує, що такі обставини не підтверджені належним чином, і тому не могли бути покладені в основу рішення. Колегія суддів погоджується з такими доводами апеляційної скарги, але, оцінивши всі інші обставини, які беззаперечно свідчать про зміну сімейного стану позивача, вважає, що це не вплинуло в цілому на правильність рішення суду. Доводи апеляційної скарги про недоведеність позивачем розміру його витрат на військову амуніцію, паливні матеріали та інше, на час проходження військової служби на передовій у лавах ЗСУ, не впливають на правильність рішення суду з цих же причин.
Відтак, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і правильно встановив обставини справи, правовідносини сторін, зробив відповідний їм висновок, і доводи апеляційної скарги в цілому його не спростовують. 
Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Частинами першою та другою статті 27 Конвенції встановлено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (стаття 8 Закону України "Про охорону дитинства").
Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Позиція відповідача стосовно того, що позивач з 2011 року не заперечував проти розміру визначеного судом матеріального обов`язку щодо утримання однієї дитини, не має правового значення, оскільки судове рішення по суті спору в даній справі ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права. 
За таких обставин суд першої інстанції, правильно встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову – змінив розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини до 1/6 частки доходів позивача, що з урахуванням обов`язків обох батьків по утриманню дітей є задовільним, таким, що не порушує права та інтереси дитини. 
Перевіривши справу, колегія суддів погоджується в повному обсязі з рішенням суду.
Так, судом першої інстанції були об`єктивно враховані обставини, передбачені ст.ст. 182, 192 Сімейного кодексу України, спір вирішений з урахуванням наданих доказів і встановлених обставин справи. 
Доводи апеляційної скарги відповідача зводяться до незгоди із рішенням суду, при цьому відповідачем не обґрунтована з точки зору норм матеріального права власна позиція стосовно заперечень підстав для зміни розміру аліментів для позивача з урахуванням зміни його сімейного стану. Посилання на те, що дитина в новому шлюбі народилася ще в 2012 році, а позивач тільки тепер звернувся із вимогами про зміну аліментів, і до цього часу сплачував аліменти в визначеному судом розмірі, не мають правового значення для вирішення спору, не свідчать про те, що такі обставини неможливо не врахувати як зміну сімейного стану позивача. 
Всупереч положенням процесуального закону відповідачем до апеляційного суду надані додаткові докази по справі, які не були надані для дослідження і оцінки суду першої інстанції: відомості про придбання позивачем автомобіля Фольксваген 2000 року випуску та причепу 2014 року випуску, і які апеляційним судом не можуть бути взяти до уваги у відповідності до правил статті 367 ЦПК України. Втім, така інформація не впливає на правильність рішення суду і не приводить до інших висновків колегію суддів, враховуючи обставини справи і встановлені правовідносини. 
Апеляційна скарга відповідача правильності рішення суду першої інстанції не спростовує, не дає підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права і не містить підстав для скасування або зміни судового рішення.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, переглядаючи справу відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів не вбачає апеляційних підстав для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції, у зв`язку з чим апеляційна скарга відповідача задоволенню не підлягає. 

Керуючись ст. ст. 268, 374, 375, 381- 383, 389 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника позивача  ОСОБА_1 – адвоката Щадей Надії Василівни залишити без задоволення. 
Рішення Снятинськогорайонного суду Івано-Франківської області від 16 жовтня 2023 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений 18 січня 2024 року. 

Головуюча                                                                 Є.Є. Мальцева
Судді:                                                                                 В.А. Девляшевський 
                                                               В.М. Луганська