Справа № 750/10611/23 	Головуючий у 1 інстанції Самусь Л. В. 	
Провадження № 33/4823/62/24 	  	
Категорія - ч. 1 ст. 130 КУпАП        	  	

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2024 року 	місто Чернігів	

Чернігівський апеляційний суд в складі:
головуючого судді - Оседача М.М.,
за участю захисника – адвоката Хайтова П.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові справу про адміністративне правопорушення  за апеляційною скаргою захисника – адвоката Хайтова П.В. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 12 грудня 2023 року,-

                                   В С Т А Н О В И В :

Цією постановою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацююча, мешканка          АДРЕСА_1 ,

притягнута до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – КУпАП) з накладенням стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.  

Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у сумі 536,80 грн.

Як встановив суд,  12 липня 2023 року, о 06 год. 09 хв., ОСОБА_1 в м. Чернігові по вул. П`ятницька, 63, керувала транспортним засобом BMW 320 I, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовилась у присутності двох свідків, чим порушила вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху.
Не погодившись із рішенням суду, захисник – адвокат Хайтов П.В. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову місцевого суду скасувати як незаконну та закрити провадження по справі за відсутності в діях його підзахисної складу даного адміністративного правопорушення. Вважає, що висновок суду не відповідає фактичним обставинам справи, а постанова винесена із неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права. Акцентує увагу на тому, що працівники поліції безпідставно зупинили транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 . На думку апелянта, процедура проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння була порушена, оскільки              ОСОБА_1 не мала жодних ознак сп`яніння, які б давали підстави для проходження такого огляду, а також останній не було вручено направлення на огляд з метою виявлення стану сп`яніння. 
В судове засідання апеляційної інстанції ОСОБА_1 не з`явилась, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, заяв про відкладення розгляду справи не подавала. 
При цьому, в судовому засіданні захисник зазначив, що ОСОБА_1 була поінформована належним чином про час та місце слухання справи та не заперечувала щодо розгляду справи за її відсутності.

Відповідно до вимог ч.6 ст.294 КУпАП участь особи, яка подала скаргу, чи інших осіб, які беруть участь у провадженні справи про адміністративне правопорушення, в розгляді справи судом апеляційної інстанції, не є обов`язковою. Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, аналіз якої свідчить про те, що відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, під час розгляду справи судом апеляційної інстанції не може автоматично вважатися порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Заслухавши пояснення захисника, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. 

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння. 

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ за № 1306 від 10 жовтня 2001 року, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно п.6 розділу І та п.6 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/73 (далі-Інструкція), огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а також лікарем у закладі охорони здоров`я.
Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №267670 від 12.07.2023 року, ОСОБА_1 12 липня 2023 року, о            06 год. 09 хв., в м. Чернігові по вул. П`ятницька, 63, керувала транспортним засобом BMW 320 I, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовилась у присутності двох свідків, чим порушила вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху (а.с.5).  
Отже, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є одним із джерел доказів, в силу положень ст.251 КУпАП.

Як слідує з переглянутого апеляційним судом відеозапису з нагрудної камери поліцейського (а.с.11), працівниками поліції був зупинений автомобіль під керуванням ОСОБА_1 за порушення ПДР України, а саме - водій керувала транспортним засобом у якого на розсіювачах світлових приладів нанесено тонування, що зменшує їх прозорість (на задніх блок фарах). В подальшому при спілкуванні з водієм ОСОБА_1 працівники поліції виявили у неї явні ознаки алкогольного сп`яніння, та на неодноразові пропозиції останніх пройти відповідний огляд на стан алкогольного сп`яніння остання відмовилась, а також і у присутності двох свідків.

Факт відмови ОСОБА_1 від огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння також підтверджується письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які упевнено вказували саме на ОСОБА_1 як особу, яка в їх присутності відмовилась від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу так і у закладі охорони здоров`я (а.с.8,9). Дані пояснення свідків жодним чином не спростовують винність ОСОБА_1 , а лише є одними із доказів на підтвердження вини останньої у вчиненні нею адміністративного правопорушення.

  При цьому, факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння було зафіксовано на технічний носій, що узгоджується із положеннями ст.266 КУпАП. 

На думку суду апеляційної інстанції, саме усвідомлення                  ОСОБА_1 можливого виявлення стану алкогольного сп`яніння в разі продуття нею приладу «Драгер» на місці зупинки транспортного засобу, а також проходження відповідного огляду у закладі охорони здоров`я,  і зумовило таку її поведінку.

Пункт 2.5 Правил дорожнього руху зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Невиконання названого пункту Правил, у даному випадку, утворює склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Виконання вимог поліцейського пройти огляд є обов`язком водія, який після проведення огляду та у разі незгоди з вимогами пройти такий огляд мав усі підстави оскаржити дії поліцейських у визначеному законом порядку.

З протоколу про адміністративне правопорушення та доданому до нього відеоматеріалу вбачається (а.с.5,11), що працівниками поліції були озвучені ОСОБА_1 та занесені до протоколу ті ознаки алкогольного сп`яніння останньої, які як наслідок потягли за собою пропозицію щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а отже, жодних порушень з боку працівників поліції, на переконання суду апеляційної інстанції, в даному випадку не було.

В матеріалах справи наявне направлення на огляд водія ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 12.07.2023 року, яке не вручалося останній, у зв`язку з її відмовою від проведення такого огляду, що також зафіксованою на відеозаписі працівника поліції (а.с.11).

Більш того направлення, яке має місце у матеріалах справи, у даному випадку, судом не може бути взято до уваги, оскільки відносно            ОСОБА_1 було складено адмінматеріали саме за її відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Апеляційним судом не встановлено порушень працівниками поліції порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, до того ж, будь-яких зауважень чи заперечень щодо порядку проведення такого огляду та оформлення протоколу щодо неї, ОСОБА_1 не зазначала, із заявами про неправильність дій чи порушення її процесуальних прав та складання протоколу до компетентних органів не зверталась і матеріали справи таких не містять.

Відтак, доводи апелянта про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення є необґрунтованими і не заслуговують на увагу. Таку позицію останнього слід розцінювати, як намагання             ОСОБА_1 уникнути встановленої Законом відповідальності за скоєне.

Отже, викладені обставини вказують на те, що місцевий суд повно і всебічно дослідив матеріали справи, дав правильну оцінку доказам та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки вона, керуючи транспортним засобом, відмовилась від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушила п.2.5 ПДР України, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Адміністративне стягнення ОСОБА_1 накладено судом першої інстанції у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, її особи, ступеня вини та в межах санкції                       ч. 1 ст. 130 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як  ОСОБА_1 , так і іншими особами.

Враховуючи, що при розгляді справи судом першої інстанції не допущено порушень вимог ст. 280 КУпАП, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність особи, що притягується до адміністративної відповідальності у вчиненому правопорушенні, кваліфікацію дій та необґрунтованість накладеного стягнення, підстав для скасування, або зміни постанови суду не вбачається.  

На підставі викладеного, керуючись статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд – 

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника – адвоката Хайтова П.В. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності                    ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 12 грудня 2023 року про притягнення                        ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за                          ч. 1 ст. 130 КУпАП – без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно є остаточною і оскарженню не підлягає.       

Суддя	М. М. Оседач