Справа № 299/6917/22

П О С Т А Н О В А
Іменем України

21 грудня 2023 року м. Ужгород

       Закарпатський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача: Мацунича М.В.
суддів: Куштана Б.П., Фазикош Г.В.
з участю секретаря судового засідання: Сливки С.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Стасюк Юрій Павлович, на рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 30 травня 2023 року, ухвалене головуючим суддею Надопта А.А. в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди
встановив:
У грудні 2022 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди.
Позовні вимоги обґрунтовували тим, що ОСОБА_1 18.02.2022 було вчинено ДТП внаслідок якої пошкоджено огорожу, житловий будинок, автомобіль позивача. Постановою Виноградівського районного суду Закарпатської області від 31.03.2022 по справі № 299/1389/22 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбачено ст.124 КУпАП та накладено на нього штраф у розмірі 850 гривень на користь держави. Постановою Виноградівського районного суду від 21.03.2022 у справі № 299/1389/22 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.130 КупАП та накладено штраф у розмірі 17 000 грн та позбавлено права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
Обгрунтовуючи свої вимоги позивач зазначає, що він та його сім`я (дружина та двоє дітей) є потерпілими у даному провадженні, оскільки, за фактом порушення правил безпеки дорожнього руху та вчинення адміністративного правопорушення відповідачем, сім`я позивача опинилась на вулиці під час зими, оскільки їх будинок внаслідок протиправних дій останнього вщент зруйновано. Майнові збитки відповідач не бажає компенсувати, внаслідок чого позивач змушений був звертатися до страхової компанії, на усні та письмові пропозиції відповідач не реагує, поводить себе хамовито, навіть не розуміє значення своїх дій, в нього відсутнє нормальне ставлення до наслідків знищення майна позивача. Такими неправомірними діями позивачу заподіяно матеріальну шкоду.
Крім того позивачу було заподіяно моральну шкоду, яка виражається душевних стражданнях, емоційному дискомфорті та стресі, що проявляється в погіршенні життя; психологічній болі, яку позивач, його дружина та діти отримали внаслідок ДТП. Позивач та його сім`я перебували в будинку під час ДТП, під час сну вони прокинулися від того, як стіни та рухоме майно розлетілося в різні сторони, і позивач та його сім`я ледь не загинули. Всі предмети вжиту знищені, починаючи від холодильника, плити, котлу, закінчуючи одягом, комітету дітей, шкільних приладь, тощо. Позивач та його сім`я до цих пір позбавлені єдиного житла, змушені проживати з лютого 2022 року у найманій квартирі. Необхідності перелаштовувати свій звичний ритм життя, що вдається дуже важко позивачеві та його сім`ї, адже до тепер він не в змозі проживати в своїй будівлі, змушений самотужки перебудовувати будинок, що займе значний час, позивач позбавлений можливості належно вести домашнє господарство, відвідувати родичів та друзів.
А відтак позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь 500 000,00 грн у відшкодування завданої йому та членам його сім`ї моральної шкоди та стягнути з відповідача на користь держави судові витрати.

Рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 30 травня 2023 року позов задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_2 400 000,00 грн у відшкодування моральної шкоди.
Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 6 000,00 грн.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1  просить рішення суду першої інстанції змінити та стягнути на користь позивача 70 000 грн.
Зазначає, що судове рішення не містить належного обґрунтування визначеного судом розміру моральної шкоди заявленої позивачем. Суд надав поверхневу оцінку доказам та відступив від правових висновків Великої Палати Верховного Суду, щодо вказаних правовідносин невірно трактуючи їх зміст.
Суд невірно застосував правові висновки Верховного Суду на які посилається в оскаржуваному рішенні. Зокрема, обґрунтовуючи розмір визначеної ним моральної шкоди посилається на постанову від 20.04.2023 у справі № 227/4691/21, де Верховний Суд зробив правовий висновок, щодо змісту судового рішення під час стягнення коштів з державного бюджету. Розбіжність у підходах, щодо визначення розміру моральної шкоди свідчить про неналежний розгляд та безпідставно завищений розмір моральної шкоди.
Суд вказує про зміну ритму життя позивача, однак не конкретизує в чому такі зміни. Згідно довідки ОК-5 позивач фактично не отримує доходів з 2011 року, тобто ніде не працює. Відповідач 10 місяців забезпечував позивача житлом в м. Виноградів та оплачував комунальні послуги. Ритм життя позивача не зазнав настільки значних змін, які потягли моральні страждання, що можна оцінити в розмір 400 000 гривень.
Суд вказує, під час судового розгляду встановлено, що будинок в якому проживав позивач знищено і для подальшого проживання непридатний. По-перше твердження не відповідає звіту про незалежну оцінку з визначення розміру матеріального збитку завданого об`єкту оцінки, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , згідно якого будинок підлягає відновленню, по-друге вказана обставина є матеріальною шкодою. Вважаю, що в даному випадку суд перебрав на себе непритаманні суду функції експерта. Суд залишив поза увагою, що будинок позивача 1935 року побудови, матеріал будівництва саманна. Позивач придбав його в 2016 році, згідно договору купівлі продажу ринкова вартість вказаного будинку становила 61 506 гривень, а придбав він його за 30 000 грн. Тобто та обставина, що відшкодуванням в розмірі 127400 гривень реально покривають матеріальну шкоду не є безпідставною. Будинок підлягав відновленню.
Також заслуговує на увагу той факт, що ОСОБА_2 підтвердив, що він неодружений у фактичних шлюбних відносинах не перебуває, будинок придбав за власні кошти. Одночасно суд визнав встановленим, що потерпілими є дружина ( ОСОБА_3 ) та діти ( ОСОБА_4 2012 року народження та ОСОБА_5 2005 року народження). Матеріали справи не містять жодних доказів родинних зв`язків позивача з вказаними людьми, що також свідчить про поверхневу оцінку доказів судом.

ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Нечаєв В.В., подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити без задоволення апеляційну скаргу та без змін рішення суду першої інстанції.
Оскільки предметом спору в даній справі є відшкодування моральної (немайнової) шкоди, недоцільно надавати оцінку розміру відшкодування матеріальної шкоди та вдаватися до суб`єктивних суджень чи зміг позивач провести відновлюваний ремонт за 127 000 грн, чи ні. Тим більше, ніякого відношення до даної справи не має ні рік побудови будинку позивача, ні його вартість, ні матеріал будівництва. Єдина обставина, яка має значення по справі - це втрата позивачем та його родиною єдиного житла (де ледь вижили позивач, його дружина та діти) внаслідок винних дій нетверезого відповідача, який скоїв це страшне ДТП, всі наслідки для сім`ї позивача, які склалися внаслідок знищення його будинку.
Наголошує на тому, що предметом спору є стягнення моральної шкоди, яка була завдана неправомірними діями відповідача. Таким чином, в контексті даного предмету спору, доводи та аргументи Відповідача щодо оплати страхових виплат, комунальних послуг чи орендної плати, з метою спростовування суми моральної шкоди є недоцільними та необґрунтованими. Підкреслюємо, що даний спір обмежується виключно цим аспектом, а не компенсацією матеріальних витрат.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних доводів.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 

Судом встановлено, що 18.02.2022, приблизно о 01.00 годині водій ОСОБА_1 в м.Виноградів по вул.Копанській, керуючи транспортним засобом марки «Volkswagen Caddy», н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння (1,55 %), не вибрав безпечну швидкість руху, не впорався з керуванням транспортним засобом та допустив зіткнення з огорожею і в`їхав у житловий будинок АДРЕСА_2 , внаслідок чого було пошкоджено огорожу, житловий будинок, автомобіль отримав механічні пошкодження.
Постановою Виноградівського районного суду від 31.03.2022р. ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні правопорушення передбачено ст.124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 гривень на користь держави (справа № 299/1362/22). Іншою постановою Виноградівського районного суду від 21.03.2022 у справі № 299/1389/22 Відповідача було визнано винним у вчиненні адмінправопорушення по ст.130 ч.1 КупАП та накладено штраф у розмірі 17000 грн. та позбавлено права керування тз строком на 1 рік.
Як встановлено з матеріалів позову та пояснень у суді позивач та його сім`я (дружина та двоє дітей) є потерпілими у даному провадженні, оскільки за фактом порушення правил безпеки дорожнього руху та вчинення адміністративного правопорушення відповідачем, сім`я позивача опинилась на вулиці під час зими, їх будинок вщент зруйновано. Майнові збитки відповідач не бажає компенсувати, внаслідок чого позивач змушений був звертатися до страхової компанії, на усні та письмові пропозиції відповідач не реагує, поводить себе хамовито, не розуміє значення своїх дій, в нього відсутнє нормальне ставлення до наслідків знищення майна позивача. Такі неправомірні дії відповідача заподіяли позивачу матеріальну та моральну шкоду, внаслідок чого він вже поніс значні витрати від ДТП.
Згідно п.3 постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди)» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до п. 9 вищевказаної постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності, обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Як вірно вказав суд першої інстанції, матеріалами справи підтверджується факт протиправних дій відповідача, що полягали в знищенні майна позивача і вказане дійсно завдало останньому моральних страждань, стресу, порушення нормального способу життя, погіршення стану його здоров`я та членів його сімї, докладання додатковий зусиль щодо відновлення житла, зміна у зв`язку з цим способу життя. 
Однак, апеляційний суд не погоджується з розміром визначеної судом суми відшкодування моральної шкоди і в цій частині рішення суду підлягає зміні з наступних підстав. 
Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, N 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року).
Приймаючи рішення у справі суд правильно керувався положеннями ч.1 ст.1167 ЦК України, згідно якої моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Наявність моральної шкоди доводиться позивачем, який в позовній заяві має зазначити, які моральні страждання та у зв`язку з чим він поніс і чим обґрунтовується розмір компенсації. Розмір відшкодування моральної шкоди оцінюється самим потерпілим та визначається у позовній заяві.
Разом з тим, моральну шкоду, зважаючи на її сутність, не можна відшкодувати у повному обсязі, оскільки не має (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю. Зважаючи на це, будь-яка компенсація моральної шкоди не є (і не може бути) адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз.
У позовної заяви ОСОБА_6 наведені та обґрунтовані підстави для стягнення компенсації за завдану моральну шкоду, описано в чому саме полягали фізичні та душевні страждання, завдані йому внаслідок пошкодження відповідачем його майна, що призвело до зміни способу життя, постійних переживань, стресів. 
Внаслідок протиправних дій ОСОБА_1 , позивачу довелося витрачати свій життєвий час та залучати значні власні фізичні, душевні, моральні зусилля, які необхідними для відновлення звичного способу життя.
При цьому позивач зазначає, що між ним та відповідачем не було досягнуто порозумінь щодо владнання ситуації, яка склалася. Позивач не заперечує, що ОСОБА_1 здійснював компенсацію витрат щодо оренди тимчасового житла, надавав допомогу, однак, не вчиняв дій щоб відновити житло в тому стану яке воно було до зруйнування. 
Визначаючи розмір моральної шкоди, враховуючи характер та обсяг страждань (душевних, психічних), яких зазнав позивач, характер немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення), часткову компенсацію відповідачем витрат, інші обставини по справі, а також виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, колегія суддів вважає необхідним зменшити стягнуту з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6 суму моральної шкоди з 400 000,00 грн до 100 000,00 грн.
З урахуванням викладеного, а також враховуючи, що інші доводи апеляційної скарги, крім тих, з якими погодився апеляційний суд, направлені на переоцінку доказів, яким суд першої інстанції дав належну правову оцінку, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, змінивши рішення суду в частині вирішення позовних вимог про стягнення моральної шкоди, зменшивши суму моральної шкоди. У іншій частині рішення суду залишити без змін.
Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанцій, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позовні вимоги задоволено частково в сумі 100 000,00 грн, отже за подання апеляційної скарги з позивача слід стягнути на користь відповідача суму судового збору в розмірі 1 116,45 грн.
Керуючись ст.ст. 12, 81,374,376,382-384 ЦПК України апеляційний суд апеляційний суд
постановив:
апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Стасюк Юрій Павлович, задовольнити частково. 
Рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 30 травня 2023 року змінити в частині визначеного розміру відшкодування моральної шкоди, зменшивши такий до суми в розмірі 100 000,00 гривень.
У решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса проживання: АДРЕСА_4 судові витрати у розмірі 1 116,45 гривень судового збору за подання апеляційної скарги.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 29 грудня 2023 року.
Головуючий: 
Судді: