ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
01 лютого 2024 року           справа №200/2656/23 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів Гаврищук Т.Г., Сіваченко І.В., при секретарі судового засідання – Азарова К.В.,  представника Головного управління Національної поліції в Донецькій області – Баран В.В., розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 14 серпня 2023 року у справі № 200/2656/23 (головуючий І інстанції  Куденков К.О.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області про визнання протиправними (неправомірними) дій і зобов`язання вчинити певні дії,-             

                                                              У С Т А Н О В И В:  

У червні 2023 року ОСОБА_1 (далі – ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Донецькій області (далі – ГУНП, відповідач), в якому просив: - визнати протиправними (неправомірними) дії щодо відмови у наданні копії висновку службового розслідування складеного за результатами проведеного службового розслідування на підставі заяви адвоката Кузнєцова Олександра Сергійовича від 05.04.2023, викладені у листі СУ ГУНП в Донецькій області від 02.05.2023 №5905/20/02-2023 та листі СУ ГУНП в Донецькій області від 26.05.2023 №64аз/20/02-2023; - зобов`язати надати копію висновку службового розслідування складеного за результатами проведеного службового розслідування на підставі заяви адвоката Кузнєцова Олександра Сергійовича від 05.04.2023.
На обґрунтування позову ОСОБА_1 посилається те, що відповідачем необґрунтовано відмовлено в наданні копії висновку службового розслідування яке проведено на підставі поданої адвокатом заяви.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 14 серпня 2023 року у справі № 200/2656/23 позов задоволено частково, внаслідок чого визнано протиправними дії Головного управління Національної поліції в Донецькій області щодо відмови в наданні копії висновку службового розслідування складеного за результатами проведеного службового розслідування на підставі заяви адвоката Кузнєцова Олександра Сергійовича від 05.04.2023. Зобов`язано Головне управління Національної поліції в Донецькій області надати ОСОБА_1 копію висновку службового розслідування складеного за результатами проведеного службового розслідування на підставі заяви адвоката Кузнєцова Олександра Сергійовича від 05.04.2023 за винятком інформації з обмеженим доступом. В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржене судове рішення та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що відсутні правові підстави надання позивачу матеріалів службового розслідування, до яких також відноситься висновок службового розслідування, адже, ані позивач, а ні його клієнт ОСОБА_2 , (який є цивільною особою) відповідно до норм спеціального законодавства не мають жодного відношення до проведення службового розслідування стосовно поліцейських та притягнення або не притягнення останніх до дисциплінарної відповідальності, як і не мають статусу в зазначеному кримінальному провадженні. Вважає, що адвокатські запити були оформлені з порушенням норм чинного законодавства, і  відповідачем правомірно не надано висновок матеріалів службового розслідування, оскільки позивач не має статусу у кримінальному провадженні, а службове розслідування було проведене стосовно дотримання поліцейськими службової дисципліни, які ані до позивача, ані його клієнта у цивільному провадженні не має будь якого відношення.
В судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги.
Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.  
Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла  висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується копією паспорту громадянина України НОМЕР_1 , виданого 25.04.2006.
Позивачу видане свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серія ПТ № 3969 від 11.01.2022.
Між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 (далі – ОСОБА_2 ) укладено договір про надання правової допомоги від “ 09.01.2022”.
Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 25.12.2022 щодо кримінального провадження № 12022052410000702, в якому зазначено, що при перевірці транспортного засобу “Богдан” д.н.з. НОМЕР_2 під керування ОСОБА_2 виявлено, що в кузові знаходились свіже спиляні чурки дерев невстановленої породи.
Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 1 червня 2023 року у праві № 205/299/23 задоволено частково позовні вимоги ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області, Головного управління Державної казначейської служби України в Донецькій області про стягнення матеріальної та моральної шкоди. Стягнуто з Державного бюджету України шляхом безспірного списання з Єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями органів досудового розслідування в розмірі 3 000,00 грн. Стягнуто з Державного бюджету України шляхом безспірного списання з Єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування витрат на правничу допомогу в розмірі 161,04 грн. У задоволенні позову в іншій частині відмовлено.
З описової частини вказаного рішення випливає, що ОСОБА_1 є представником ОСОБА_2 у вказаній цивільній справі.
Також в описовій частині указаного рішення зазначено, що “Позов мотивований тим, що позивачу на праві приватної власності належить вантажний автомобіль Богдан DF-20, д.н.з. НОМЕР_2 , який використовується позивачем у власних побутових цілях, а також інколи задля виконання послуг з перевезення різноманітного вантажу. 24 грудня 2022 року в період часу з 11 год. 05 хв. по 12 год. 20 хв. біля будинку № 167 по вул. Маршала Москаленка м. Покровська Донецької області старшим слідчим СВ Покровського РУП ГУНП в Донецькій області капітаном поліції Гладким Є.О. в рамках слідчої дії – огляду місця події вилучено належний позивачу автомобіль. В подальшому позивач був викликаний до Покровського РУП ГУНП в Донецькій області, де йому стало відомо про початок досудового розслідування у кримінальному провадженні № 12022052410000702, відомості про яке 25 грудня 2022 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України на підставі повідомлення від працівника поліції про те, що 24 грудня 2022 року о 09.45 год. за адресою: Донецька область, м. Покровськ, вул. Маршала Москаленка, буд. 167 при перевірці транспортного засобу Богдан DF-20, д.н.з. НОМЕР_2 , в кузові автомобіля виявлені дрова. Позивач надав свідчення в рамках кримінального провадження в якості свідка. У зв`язку з тим, що слідчий не повертав позивачу належний йому автомобіль, адвокат позивача спрямував на адресу органу досудового розслідування, прокуратури відповідне клопотання про повернення тимчасово вилученого майна, а також запит до суду з метою з`ясування чи звертався слідчий з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна. Після отримання Покровським РУП ГУНП в Донецькій області вказаного клопотання позивачеві 30 грудня 2022 року слідчим Покровського РУП ГУНП в Донецькій області повернуто належний йому автомобіль, під час чого позивачеві стало відомо, що в рамках кримінального провадження № 12022052410000702 слідчий не звертався до суду з клопотання про арешт тимчасово вилученого майна. Беручи до уваги те, що вилучення автомобіля було здійснено в суботу 24 грудня 2022 року слідчий або прокурор повинен був звернутись до слідчого судді з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна протягом понеділка 26 грудня 2022 року. Оскільки в рамках вказаного кримінального провадження слідчий та прокурор не звертались до слідчого судді з відповідним клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна, то автомобіль позивачеві повинен був бути повернутий 27 грудня 2022 року. Таким чином, належний позивачу автомобіль перебував в Покровському РУП ГУНП в Донецькій області три доби та лише 30 грудня 2022 року він був повернутий власникові. 19 грудня 2022 року між позивачем та ТОВ “ІЗУМРУД СП” укладено договір перевезення вантажів автомобільним транспортом. Згідно заяви № 1 від 19 грудня 2022 року, яка є невід`ємним додатком до вказаного договору, позивач взяв на себе зобов`язання 27 грудня 2022 року здійснити перевезення належних Товариству будівельних матеріалів з м. Покровська до с. Іскра Донецької області за допомогою належного позивачу автомобілю Богдан DF-20, д.н.з. НОМЕР_2 , за що він мав отримати оплату в розмірі 50 000,00 грн. від ТОВ “ІЗУМРУД СП”. Однак у зв`язку з діями відповідача позивач був змушений повідомити ТОВ “ІЗУМРУД СП” про неможливість виконання взятих на себе зобов`язань. В свою чергу ТОВ “ІЗУМРУД СП” розірвало укладений з позивачем договір. Тобто позивач органом досудового розслідування був незаконно позбавлений можливості розпоряджатись належним йому майном впродовж 27, 28 та 29 грудня 2022 року, який в порушення вимог ч. 5 ст. 171 КПК України своєчасно не повернув його позивачу, що в свою чергу спричинило заподіяння матеріальної шкоди на суму 50 000,00 грн. Окрім цього, незаконною бездіяльністю органу досудового розслідування, яка призвела до того, що позивач не отримав грошові кошти на які він розраховував, позивач був поставлений в дуже скрутне матеріальне становище, що в свою чергу вплинуло на його моральний стан. Позивач був змушений прикладати додаткові зусилля для організації свого життя, оскільки використовував вилучений органом досудового розслідування автомобіль в побутових цілях, та він був обмежений в можливості зручно та швидко пересуватись, тобто бездіяльність відповідача призвела до втрати життєвого комфорту та нормальної життєдіяльності у приватному житті позивача. Моральну шкоду позивач оцінює в 10 000,00 грн.
Позивач 05.04.2023 звернувся із заявою до заступника начальника - начальника СУ ГУНП в Донецькій області, в якій просив провести службове розслідування за фактом порушень вчинених працівниками СВ Покровського РУП ГУНП в Донецькій області, також просив спрямувати скановану відповідь на заяву та копію висновку за результатами службового розслідування. 
Згідно указаної заяви,  на думку ОСОБА_1 , наявні ознаки дисциплінарного проступку в діях працівників СВ Покровського РУП ГУНП в Донецькій області. При цьому, позивач посилався на кримінальне провадження № 12022052410000702 і на здійснення представництва ОСОБА_2 у цивільній справі № 205/299/23. 
У листі Слідчого управління ГУ НП в Донецькій області від 02.05.2023 №5905/20/02-2023 адвоката Кузнєцова О.С. повідомлено про те, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Донецькій області розглянуто звернення про можливі порушення законодавства щодо тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 12022052410000702 від 25.12.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 246 КК України. За вказаними у звернені фактами слідчим управлінням проведено службове розслідування за результатами якого, фактів порушень норм Кримінального процесуального кодексу України та інших нормативно – правових актів з боку слідчих та керівництва слідчого підрозділу Покровського РУП ГУНП в Донецькій області не встановлено.
Також зазначено, що не передбачено надання позивачу копії висновку службового розслідування згідно з Порядком проведення службових розслідувань у Національній поліції України затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 893 від 07.11.2018.
11.05.2023 року позивач звернувся до ГУ НП в Донецькій області з адвокатським запитом від 11.05.2023 № 23, в якому просив надати копію висновку, складеного за результатами службового розслідування проведеного на підставі поданої ним заяви від 05.04.2023. Позивач зазначив, що в разі наявності у вказаному висновку інформації з обмеженим доступом він просить при виготовленні копії врахувати вимоги п. 8 ст. 6 Закону України “Про доступ до публічної інформації”. 
В обґрунтування звернення позивач зазначив, що у зв`язку з надання правової допомоги ОСОБА_2 виникла необхідність із зверненням з адвокатським запитом для отримання публічної інформації безпосереднім розпорядником якої є отримувач цього запиту.
У вказаному зверненні позивач посилався на приписи п. 2 ч. 2 ст. 5 і ст. 19 Закону України “Про доступ до публічної інформації” та ст. 24 Закону України “Про адвокатуру та адвокатську діяльність”.
Листом відповідача від 18.05.2013 № 1129/05/11-2023 позивачу повідомлено про те, що надати запитувану ним інформацію немає можливості, оскільки відповідно до результатів перевірки обліків вхідної кореспонденції Головного управління Національної поліції в Донецькій області встановлено, що зазначене у його запиті звернення від 05.04.2023 про нібито виявлення дисциплінарного проступку до ГУНП в Донецькій області не надходило.
11.05.2023 позивач знову звернувся до ГУ НП (для СУ ГУНП в Донецькій області) з адвокатським запитом від 19.05.2023 № 24, який за змістом аналогічний з адвокатським запитом від 11.05.2023 № 23.
Листом Слідчого управління ГУ НП в Донецькій області від 26.05.2023 № 64аз/20/02-2023 позивачу повідомлено про те, що надати йому копію розслідування не є можливим. Зазначено, що результати проведення вказаного службового розслідування йому були повідомлені раніше. Роз`яснено, що службове розслідування проводиться відповідно до норм спеціального законодавства, якими є Дисциплінарний статут Національної поліції України та Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України затверджений Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 893 від 07.11.2018, відповідно до яких право на ознайомлення з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів мають поліцейські, стосовно яких проводиться службове розслідування, надання копії висновку службового розслідування іншим особам не передбачено. Також зазначено, що в матеріалах службового розслідування містяться відомості досудового розслідування кримінального провадження № 12022052410000702, в якому він не має процесуального статусу. Згідно зі статтею 222 КПК України відомості досудового розслідування можна розголошувати письмового дозволу слідчого або прокурора.
У постанові від 8 квітня 2020 року у справі № 826/7244/18 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що розгляд скарг на дії чи бездіяльність Генеральної прокуратури України щодо неналежного розгляду адвокатського запиту про надання інформації, яка не є наслідком проведення досудового розслідування у конкретному кримінальному провадженні, віднесено до юрисдикції адміністративних судів.
Спірні правовідносини виникли з приводу відмови в наданні висновку службового розслідування на запит позивача.
Частиною 1 ст. 5 Закону України від 2 жовтня 1992 року № 2657-XII ( далі Закон № 2657-XII)  “Про інформацію” передбачено, що кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів.
Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 21  Закону № 2657-XII до інформації з обмеженим доступом не можуть бути віднесені такі відомості: про незаконні дії органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб.
Приписами ч. 1 і ч. 2 ст. 24 Закону України від 5 липня 2012 року № 5076-VI “Про адвокатуру та адвокатську діяльність” (далі – Закон № 5076-VI) установлено, що адвокатський запит - письмове звернення адвоката до органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об`єднань про надання інформації, копій документів, необхідних адвокату для надання правової допомоги клієнту.
До адвокатського запиту додаються посвідчені адвокатом копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, ордера або доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. Вимагати від адвоката подання разом з адвокатським запитом інших документів забороняється.
Адвокатський запит не може стосуватися надання консультацій і роз`яснень положень законодавства.
Надання адвокату інформації та копій документів, отриманих під час здійснення кримінального провадження, здійснюється в порядку, встановленому кримінальним процесуальним законом.
Орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, керівники підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, яким направлено адвокатський запит, зобов`язані не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту надати адвокату відповідну інформацію, копії документів, крім інформації з обмеженим доступом і копій документів, в яких міститься інформація з обмеженим доступом.
У разі якщо адвокатський запит стосується надання значного обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, строк розгляду адвокатського запиту може бути продовжено до двадцяти робочих днів з обґрунтуванням причин такого продовження, про що адвокату письмово повідомляється не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання адвокатського запиту.
У разі якщо задоволення адвокатського запиту передбачає виготовлення копій документів обсягом більш як десять сторінок, адвокат зобов`язаний відшкодувати фактичні витрати на копіювання та друк. Розмір таких витрат не може перевищувати граничні норми витрат на копіювання та друк, встановлені Кабінетом Міністрів України відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації".
Статтею 1 Закону України від 13 січня 2011 року № 2939-VI "Про доступ до публічної інформації" (далі - Закон № 2939-VI) визначено, що публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону № 2939-VI доступ до інформації забезпечується шляхом надання інформації за запитами на інформацію.
Приписами ч.ч. 1, 2, 4 і 8 ст. 6 Закону № 2939-VI встановлено, що інформацією з обмеженим доступом є: 1) конфіденційна інформація; 2) таємна інформація; 3) службова інформація.
Обмеження доступу до інформації здійснюється відповідно до закону при дотриманні сукупності таких вимог: 1) виключно в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи кримінальним правопорушенням, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя; 2) розголошення інформації може завдати істотної шкоди цим інтересам; 3) шкода від оприлюднення такої інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні.
Інформація з обмеженим доступом має надаватися розпорядником інформації, якщо немає законних підстав для обмеження у доступі до такої інформації, які існували раніше.
Обмеженню доступу підлягає інформація, а не документ. Якщо документ містить інформацію з обмеженим доступом, для ознайомлення надається інформація, доступ до якої необмежений.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 14 Закону № 2939-VI розпорядники інформації зобов`язані: надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.
Відповідно до ч.ч. 1 – 5 ст. 19 указаного Закону визначено, що запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.
Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.
Запит на інформацію може бути індивідуальним або колективним. Запити можуть подаватися в усній, письмовій чи іншій формі (поштою, факсом, телефоном, електронною поштою) на вибір запитувача.
Письмовий запит подається в довільній формі.
Запит на інформацію має містити: 1) ім`я (найменування) запитувача, поштову адресу або адресу електронної пошти, а також номер засобу зв`язку, якщо такий є; 2) загальний опис інформації або вид, назву, реквізити чи зміст документа, щодо якого зроблено запит, якщо запитувачу це відомо; 3) підпис і дату за умови подання запиту в письмовій формі.
Згідно з ч. 1 і 4 ст. 20 Закону № 2939-VI розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.
У разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.
Частиною 1 ст. 22  Закону № 2939-VI передбачено, що розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках: 1) розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; 2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону; 3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком; 4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п`ятою статті 19 цього Закону.
Відповідно до ч. 1 ст. 222 Кримінального процесуального кодексу України встановлено, що відомості досудового розслідування можна розголошувати лише з письмового дозволу слідчого або прокурора і в тому обсязі, в якому вони визнають можливим.
Відповідно до ч. 1 і ч. 2 ст. 14 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII (далі - Дисциплінарний статут) установлено, що Службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.
Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.
Згідно з п. 15 ст. 15 Дисциплінарного статуту за результатами проведеного службового розслідування дисциплінарна комісія приймає рішення у формі висновку.
Відповідно до пунктів 1 і 2 розділу VI Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 7 листопада 2018 року № 893, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 28 листопада 2018 року за № 1355/32807 (далі – Порядок № 893), передбачено, що зібрані під час проведення службового розслідування матеріали та підготовлені дисциплінарною комісією документи формуються нею у справу.
Підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.
Пункту п. 6 розділу VI Порядок № 893 передбачено, що в разі наявності у висновку службового розслідування відомостей, які в установленому законодавством України порядку віднесено до державної таємниці або інформації, що належить до службової, такому висновку службового розслідування надається відповідний гриф обмеження доступу.
У суду відсутні відомості щодо надання грифу обмеження доступу відповідному висновку службового розслідування і ця обставина відповідачем не –заперечується.
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 18 серпня 2022 року у справі № 520/13981/21 зазначила, що сам собою адвокатський запит не є запитом про надання публічної інформації, оскільки може бути адресований не лише розпорядникам публічної інформації, визначеним Законом № 2939-VI, а більш широкому колу суб`єктів. До того ж запитувана в адвокатському запиті інформація, необхідна адвокатові для надання правової допомоги клієнтові, не обов`язково має бути публічною.
Водночас такий запит може стосуватися й надання публічної інформації. У такому разі адвокат у запиті, крім посилання на відповідні статті Закону № 5076-VI, зобов`язаний послатися як на підставу для отримання інформації, яка підпадає під визначення публічної, й на відповідні статті Закону № 2939-VI, а також дотримати вимог останнього, звернувши увагу суб`єкта, якому адресовано адвокатський запит, на його статус розпорядника публічної інформації.
Звернення позивача від 05.04.2023 суд оцінює як заяву (скаргу), яка подана відповідно до п. 1 розділу ІІ Порядку № 893 (про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку). 
На момент подання вказаної заяви службове розслідування не було проведене і відповідний акт не було складено, тому у суду відсутні підстави для надання оцінки діям або бездіяльності відповідача на підставі положень Закону України “Про доступ до публічної інформації” та/або ст. 24 Закону України “Про адвокатуру та адвокатську діяльність”, оскільки ці приписи передбачають наявність інформації на момент звернення.
Адвокатські запити від 11.05.2023 № 23 і від 19.05.2023 № 24 є ідентичними за виключенням того, що, з урахуванням листа відповідача від 18.05.2013 № 1129/05/11-2023, позивач у запиті від 19.05.2023 № 24 уточнив адресата (отримувача) цього запиту.
Суд ураховує, що в адвокатському запиті від 11.05.2023 № 23 єдиною ідентифікуючою ознакою попереднього звернення було лише його дата (без дати надходження та відомостей щодо реєстрації такого звернення).  
Безпосередньо Порядком № 893 не передбачено права особи, яка подала скаргу на поліцейського, на ознайомлення з висновком службового розслідування.
Зазначене жодним чином не впливає на необхідність перевірки правомірності відмови в наданні відповіді на запит позивача з урахуванням положень Закону України “Про доступ до публічної інформації” та ст. 24 Закону України “Про адвокатуру та адвокатську діяльність”.
Також суд вважає безпідставним посилання відповідача на приписи ч. 1 ст. 222 Кримінального процесуального кодексу України і четвертий абзац ч. 1 ст. 24 Закону № 5076-VI, оскільки адвокатський запит позивача безпосередньо не стосувався інформації та копій документів, отриманих під час здійснення кримінального провадження, а стосувався наслідків розгляду його заяви від 05.04.2023 щодо наявності ознак дисциплінарного проступку діях працівників поліції.
У висновку службового розслідування може міститися інформація з обмеженим доступом, відомості досудового розслідування  тощо. Обмеження доступу підлягає інформація, а не документ. Якщо документ містить інформацію з обмеженим доступом, для ознайомлення надається інформація, доступ до якої необмежений. Тому, у разі наявності в акті службового розслідування  такої інформації (відомостей), відповідач повинен надати його копію, з якої шляхом ретушування вилучати відомості, доступ до яких обмежено відповідно до закону.
Посилання відповідача на те, що позивач не був позбавлений можливості у межах цивільної справи № 205/299/23 просити суд витребувати вказаний висновок не впливає на необхідність додержання відповідачем наведених приписів Закону України “Про доступ до публічної інформації” і ст. 24 Закону України “Про адвокатуру та адвокатську діяльність”.
Суд відхиляє доводи відповідача про те, що ОСОБА_2 або позивач не є фігурантами проведеного службового розслідування, оскільки в контексті вимог ст. 24 Закону України “Про адвокатуру та адвокатську діяльність” позивач надані обґрунтовані пояснення і належні докази того, що такий висновок службового розслідування може бути використаний у межах цивільної справи № 205/299/23. А за приписами Закону № 2939-VI запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.
Питання можливості (доцільності) використання адвокатом висновку службового розслідування у вказаній справі або в іншій судовій справі не повинно досліджуватися судом у межах цієї справи.
Повідомлення відповідачем позивача про результат службового розслідування не є наданням запитуваного останнім документу.  
З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про протиправність відмови в наданні інформації на адвокатський запит позивача від 19.05.2024 № 24 і тому  має бути задоволена позовна вимога про зобов`язання надати копію висновку службового розслідування, складеного за результатами проведеного службового розслідування на підставі заяви адвоката Кузнєцова Олександра Сергійовича від 05.04.2023, але за винятком інформації з обмеженим доступом.
Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Ураховуючи наведене, колегія суддів не знаходить правових підстав для задоволення апеляційної скарги і відповідно для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, правові висновки суду першої інстанції скаржником не спростовані.
Керуючись 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
                                                                    ПОСТАНОВИВ  :

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 14 серпня 2023 року у справі № 200/2656/23 - залишити без задоволення.   
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 14 серпня 2023 року у справі № 200/2656/23 - залишити без змін.    
Повне судове рішення складено 01 лютого 2024  року.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя                                                                                А.А. Блохін

Судді                                                                                                    Т.Г. Гаврищук

                                                                                                              І.В. Сіваченко