П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №  120/16961/21-а 
Головуючий у 1-й інстанції:   Чернюк Алла Юріївна  
Суддя-доповідач:  Кузьмишин В.М. 
18 січня 2024 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Кузьмишина В.М. 
суддів:  Сапальової Т.В.  Сушка О.О. 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Шістнадцятої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур, Офісу Генерального прокурора, Вінницької обласної прокуратури про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, визнання протиправними та скасування рішень, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку, 
В С Т А Н О В И В :
          рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 10.01.2023 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково.
          Визнано протиправним та скасовано рішення Шістнадцятої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур від 07.10.2021 №5 про неуспішне проходження прокурором ОСОБА_1 атестації.
          Визнано протиправним та скасовано наказ керівника Вінницької обласної прокуратури від 27.10.2021 №1399к про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора відділу нагляду за додержанням законів територіальними органами поліції при провадженні досудового розслідування та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Вінницької області та органів прокуратури.
          Поновлено ОСОБА_1 у прокуратурі Вінницької області на посаді прокурора відділу нагляду за додержанням законів територіальними органами поліції при провадженні досудового розслідування та підтриманням державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Вінницької області та органів прокуратури або на рівнозначній посаді з 28.10.2021.
          Стягнуто з Вінницької обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 28.10.2021 по 10.01.2023 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 за №100 та довідки Вінницької обласної прокуратури від 12.12.2022 за № 21-Ф-291, з вирахуванням при виплаті встановлених законом податків і зборів.
          Допущено судове рішення до негайного виконання в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді та присудження виплати заробітної плати у межах сум стягнення за один місяць.
          В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
          Крім того, додатковим рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 13 лютого 2023 року стягнуто з Вінницької обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 28.10.2021 по 10.01.2023 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100 та довідки Вінницької обласної прокуратури від 12.12.2022 № 21-Ф-291 в сумі 112 325,40 грн (сто дванадцять тисяч триста двадцять п`ять гривень 40 коп.), з вирахуванням при виплаті встановлених законом податків і зборів.
          Не погоджуючись із рішенням, позивач оскаржив його до суду апеляційної інстанції.
          Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 19.04.2023 вказане рішення Вінницького окружного адміністративного суду залишено без змін.
          Разом із тим, постановою Верховного Суду від 15.08.2023 рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 10 січня 2023 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 19 квітня 2023 року у справі № 120/16961/21-а в оскаржуваній частині змінено, виклавши абзац четвертий резолютивної частини рішення суду першої інстанції у такій редакції: «Поновити ОСОБА_1 у Прокуратурі Вінницької області на посаді прокурора відділу нагляду за додержанням законів територіальними органами поліції при провадженні досудового розслідування та підтриманням державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні Прокуратури Вінницької області та органів прокуратури з 29.10.2021».
          Водночас вказаною постановою суду касаційної інстанції додаткове рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 13 лютого 2023 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 19 квітня 2023 року у справі № 120/16961/21-а змінено в частині визначення розміру середнього заробітку за час вимушеного прогулу та викладено резолютивну частину в такій редакції: «Стягнути з Вінницької обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 29.10.2021 по 10.01.2023 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100 та довідки Вінницької обласної прокуратури від 12.12.2022 № 21-Ф-291 в сумі 111, 963, 06 грн (сто одинадцять тисяч дев`ятсот шістдесят три грн 06 коп.) з вирахуванням при виплаті встановлених законом податків і зборів».
          В іншій частині рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 10 січня 2023, додаткове рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 13 лютого 2023 року та постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 19 квітня 2023 року у справі № 120/16961/21-а залишено без змін.
           12.10.2023 позивачем подано заяву про перегляд рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 10.01.2023 за виключними обставинами. Заява мотивована тим, що рішенням Конституційного Суду України від 13.09.2023 № 8-р(ІІ)/2023 (№ 3-80/2022)(191/22; 226/22; 80/23; 131/23; 99/23) визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), друге речення абзацу третього пункту 3 розділу ІІ "Прикінцеві і перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури" від 19 вересня 2019 року № 113–ІХ. Вказано, що друге речення абзацу третього пункту 3 розділу ІІ "Прикінцеві і перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури" від 19 вересня 2019 року № 113–ІХ визнано неконституційним, таким, що утрачає чинність із дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.
          Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 17.10.2023 відмовлено у відкритті провадження за виключними обставинами за заявою ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 10.01.2023 в адміністративній справі № 120/16961/21-а.
          Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржувану ухвалу, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
          Апелянт вважає, що поза увагою суду залишено ряд норм міжнародно-правових актів та Конституції України, які мають вищу юридичну силу та застосовуються до даних правовідносин, не враховано положень, викладених у постановах Верховного суду (які мали бути враховані в силу статті 242 КАС України).
          Суд апеляційної інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги, виходячи з меж апеляційного перегляду, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України), а також, надаючи оцінку правильності застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права у спірних правовідносинах, виходить з наступного.
          Згідно частини 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
          Відповідно до положень пункту 1 частини 5 статті 361 КАС України підставами для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.
          Стаття 362 КАС України передбачає, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати заяву про перегляд судового рішення суду будь-якої інстанції, яке набрало законної сили, за нововиявленими або виключними обставинами.
          Порядок і строк подання заяви про перегляд судового рішення, зокрема, за виключними обставинами визначено статтею 363 КАС України.
          Так, відповідно до пункту 4 частини 1 статті 363 КАС України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подано з підстави, визначеної пунктом 1 частини 5 статті 361 цього Кодексу, - учасниками справи протягом тридцяти днів з дня офіційного оприлюднення відповідного рішення Конституційного Суду України.
          Згідно з частиною 2 статті 363 КАС України з урахуванням положень частини 1 цієї статті заява про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подана: 1) з підстави, визначеної пунктом 1 частини 2 статті 361 цього Кодексу, - не пізніше трьох років з дня набрання таким судовим рішенням законної сили; 2) з підстав, визначених пунктами 2, 3 частини 2 та частиною 5 статті 361 цього Кодексу, - не пізніше десяти років з дня набрання таким судовим рішенням законної сили.
          Стаття 364 КАС України визначає вимоги щодо форми та змісту заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.
          При чому, питання відкриття провадження, зокрема, за виключними обставинами врегульовано статтею 366 КАС України.
          Відповідно до частини 3 статті 366 КАС України до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 364 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини 6 статті 18 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються правила статті 169 цього Кодексу.
          Згідно вимог частини 5 статті 366 КАС України суд відмовляє у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами у разі, якщо така заява подана до суду після закінчення строку, визначеного частиною 2 статті 363 цього Кодексу.
          Тобто, згідно указаних положень КАС України законодавець визначив єдину підставу для відмови у відкритті провадження, зокрема, за виключними обставинами.
          Як зазначив заявник, йому стало відомо, що на офіційному веб-сайті Конституційного Суду України опубліковано Рішення Конституційного Суду України від 13 вересня 2023 року № 3-80/2022, у зв`язку з чим, в межах строку, передбаченого п.4 ч.1 ст.363 КАС України, звернувся до суду із відповідною заявою.
          Враховуючи зазначені скаржником обґрунтування подання заяви про перегляд судового рішення за виключними обставинами (пункт 1 частини 5 статті 361 КАС України), в цій справі відсутні підстави для застосування положень частини 5 статті 366 КАС України та відмови у відкритті провадження за виключними обставинами, що помилково не враховано судом першої інстанції.
          При цьому, згідно вимог частини 4 статті 368 КАС України за результатами перегляду рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд може: 1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; 2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення; 3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.
          Суд першої інстанції залишив поза увагою указані вимоги процесуального законодавства, помилково відмовив у відкритті провадження за виключними обставинами, не перевірив заяву позивача на відповідність статті 364 КАС України, у зв`язку із чим безпідставно не забезпечив розгляд відповідної заяви позивача по суті його вимог, як це передбачено положеннями частини 4 статті 368 КАС України.
          Висновок про необхідність розгляду заяви позивача про перегляд судового рішення за виключними обставинами по суті (за умови дотримання вимог статті 364 КАС України) узгоджується зі постановами Верховного Суду: від 26 вересня 2023 року у справі № 360/445/21, від 15 вересня 2023 року у справі № 260/1682/21, від 07 вересня 2023 року у справі № 280/12701/21, від 02 листопада 2023 року у справі № 120/4348/20-а.
          На підставі вищезазначеного, колегія суддів констатує, що суд першої інстанції неправильно застосував норми процесуального права, внаслідок чого дійшов помилкового висновку про наявність підстав для відмови у відкритті провадження за виключними обставинами, що призвело до постановлення незаконного судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі.
          Враховуючи викладені обставини, колегією суддів встановлено, що суд першої інстанції порушив норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання про відмову у відкритті провадження за виключними обставинами, наявні підстави для скасування його ухвали та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
          Відповідно до статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
          Відповідно до ч. 3 ст. 312 КАС України у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.
          За змістом частини першої статті 320 КАС підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
          Підсумовуючи викладене, ухвала про повернення позовної заяви підлягає скасуванню в зв`язку з порушенням норм процесуального права з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.    
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 320, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Шістнадцятої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур, Офісу Генерального прокурора, Вінницької обласної прокуратури про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, визнання протиправними та скасування рішень, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку скасувати.
Справу направити до Вінницького окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України. 
          
Головуючий	 	 	Кузьмишин В.М.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Сапальова Т.В.    Сушко О.О.