ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

24 січня 2024 року 	м. Дніпро	справа № 173/2290/23	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - судді  Юрко І.В., суддів:  Білак С.В., Чабаненко С.В., 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті  на рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 28 листопада 2023 року в адміністративній справі №173/2290/23 (головуючий суддя I-ї інстанції - Петрюк Т.М.) за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про    скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі,-

               В С Т А Н О В И В :
Позивач 03.08.2023 року подала до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області позов до Державної служби України з безпеки на транспорті, в якому просила скасувати постанову серії АА №00007807 від 26.04.2023  року у справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, за ч.2 ст.132-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500,00 гривень та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що спірна постанова є протиправною, необґрунтованою, винесеною з порушенням норм чинного законодавства та такою, що підлягає скасуванню, оскільки перевезення вантажу здійснювалося автопоїздом у складі тягача та спеціалізованого напівпричепа н/пр-контейнеровоза для якого максимальна дозволена маса складає 44 тони, а не 40 тон.

Рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від                    28 листопада 2023 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.
В  обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що позивачем допущено вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.132-1 КУпАП, оскільки відповідальна особа (власник) транспортного засобу, який зафіксовано в автоматичному режимі, допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР України, а саме: перевищення загальної маси транспортного засобу на 8.567% (3,427 тони), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон. Скаржник вважає, що спірна постанова відповідає всіх законодавчо закріпленим вимогам щодо форми та змісту, прийнята уповноваженою особою та містить усі обов`язкові відомості щодо події правопорушення, суб`єкта адміністративної відповідальності, накладеного стягнення та порядку ознайомлення та оскарження постанови. Скаржник зазначає, що судом першої інстанції неправомірно застосовано положення Порядку №879, оскільки адміністративне правопорушення зафіксовано в автоматичному режимі, а посилання позивача не невідповідність спірної постанови вимогам Інструкції №512 вважає безпідставними. Також скаржник вважає, що позивачем не доведено належним чином використання спеціального колісного транспортного засобу (контейнеровоза) для перевезення контейнера з відповідним маркуванням, а оскільки позивач здійснював вантажні перевезення транспортним засобом, який не є контейнеровозом в розумінні вищезазначених норм, то фактична маса транспортного засобу повинна бути не більше 40 т.
Позивач подала відзив на апеляційну скаргу, в якому просила скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Судом апеляційної інстанції справа розглянута в порядку ст.ст.286, 311 КАС України.
Відповідно до частин першої та другої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на скаргу, встановила наступне. 
Постановою по справі про адміністративне правопорушення №00007807 від 26.04.2023 року позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.132-1 КУпАП. 
Зі змісту оскаржуваної постанови  вбачається, що 01.04.2023 року о 16 год 32 хв.,                    за адресою М-03 Київ-Харків-Довжанський, км 81+000, зафіксовано транспортний засіб MAN TGX 26.440, державний номерний знак НОМЕР_1 , відповідальна НОМЕР_2 (власник) допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 8.567% (3.427 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон, відповідальність за яке передбачена частиною 2 статті 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (а.с.10).
Вказане правопорушення зафіксоване в автоматичному режимі за допомогою комплексного технічного засобу марки WIM3, 3, сертифікат відповідності №35-02/6013, 6014,6015, 6016 чинний до 26.10.2022 року.
В постанові зафіксовані параметри транспортного засобу в момент фотофіксації: Кількість вісей - 6 шт.. Відстань між вісями 1-2: 2630 мм; 2-3:1360 мм; 3-4: 5660 мм; 4-5:1330 мм; 5-6:1310 мм. Навантаження на вісь 1 - 6716 кг, 2- 6336 кг, 3 - 9196 кг, 4 - 8708 кг, 5- 8740 кг, 6 - 8550 кг. - загальна маса - 48252 кг. Виміряні з урахуванням похибки вагові або габаритні параметри транспортного засобу в момент учинення адміністративного правопорушення склали: загальна маса - 43426,8 кг. Також у постанові зазначено про веб-посилання, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом (за наявності) транспортного засобу в момент вчинення правопорушення та постановою в електронній формі. Вказаною постановою на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 8500,00 грн.. 
                    Не погодившись з постановою відповідача, позивач оскаржила таку постанову до суду.

            Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції зазначив, що відповідачем не доведено вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 статті 132-1 КУпАП, оскільки матеріали справи не містять належних,   допустимих, достовірних та достатніх доказів у справі про адміністративне правопорушення, на основі яких у визначеному законом порядку суб`єкт владних повноважень встановив наявність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Апеляційний суд, переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, зазначає про таке.
Відповідно до частини 2 статті 132-1 КУпАП перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами - тягне за собою накладення штрафу в розмірі: 
п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; 
однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; 
двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; 
трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%. 
Статтею 280 КУпАП визначено обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
В той же час, умови та порядок фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі визначено Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 року №1174 (далі по тексту - Порядок №1174).
Згідно із пунктом 2 Порядку №1174 система фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі (далі - система) - взаємопов`язана сукупність автоматичних пунктів та інформаційно-телекомунікаційної  системи.
Відповідно до пункту 7 Порядку №1174 фіксація правопорушень в автоматичному режимі здійснюється на автоматичних пунктах, які облаштовані відповідно до вимог, визначених у додатку.
Відповідно до пункту 8 Порядку №1174 вимоги до технічних засобів автоматичних пунктів визначаються Технічним регламентом засобів вимірювальної техніки, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2016 року №163.
При цьому, технічні засоби фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі відповідають вимогам Технічним регламентам засобів вимірювальної техніки, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2016  року №163.
Згідно з пунктами 11-12 Порядку №1174 автоматичні пункти, якими правопорушення, передбачені Кодексом України про адміністративні правопорушення, забезпечують, зокрема, вимірювання навантажень, що припадають на кожну вісь транспортного засобу та вимірювання загальної маси транспортного засобу.
Приписами пункту 12 Порядку №1174 врегульовано, що автоматичний пункт може забезпечувати:
- вимірювання навантажень, що припадають на кожну вісь транспортного засобу;
- вимірювання загальної маси транспортного засобу;
- визначення кількості осей транспортного засобу та віднесення транспортного засобу до однієї із відповідних категорій;
- вимірювання міжосьових відстаней транспортного засобу;
- визначення кількості коліс (скатності) на осях транспортного засобу;
- вимірювання габаритів транспортного засобу;
- фіксацію та розпізнавання державних номерних знаків транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/ або заднього державного номерного знаку транспортного засобу);
- фіксацію фронтального зображення транспортного засобу;
- фіксацію загального вигляду транспортного засобу (вигляд збоку) в момент проїзду через автоматичний пункт (оглядова фотографія транспортного засобу, на якій відображені його контури та кількість осей);
- первинне оброблення зібраних даних та передачу інформації до інформаційно-телекомунікаційної системи за допомогою засобів захищених каналів зв`язку із використанням наскрізного шифрування;
- автентифікацію автоматичного пункту, контроль цілісності, авторства, доступності, а також неспростовності дій щодо інформації, що передається від автоматичного пункту до інформаційно-телекомунікаційної системи.
Згідно пункту 14 Порядку №1174 інформація від автоматичних пунктів передається до інформаційно-телекомунікаційної системи у вигляді метаданих.
Пунктом 15 Порядку № 1174 визначено, що метадані повинні містити дані про:
- засоби вимірювальної техніки - назва засобу вимірювальної техніки та його умовне позначення, серійний номер, найменування виробника, рік виготовлення, метрологічні характеристики, найменування власника засобу вимірювальної техніки, документи про відповідність та/або результати повірки (дата повірки, строк дії повірки);
- місце фіксації (кілометр + метр, географічні координати);
- найменування автомобільної дороги загального користування, вулиць і доріг міст та інших населених пунктів;
- дату і час фіксації здійснення вимірювання, смугу руху, напрямок руху, максимальне дозволене навантаження на вісь, державний номерний знак транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/ або заднього державного номерного знаку транспортного засобу), категорію транспортного засобу, тип транспортного засобу згідно з пунктом Г.2 додатка Г ДСТУ 8824:2019 «Автомобільні дороги. Визначення інтенсивності руху та складу транспортного потоку», повну масу транспортного засобу, ширину, висоту, довжину, розподіл навантаження за осями транспортного засобу (номер осі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей, фактичну міжосьову відстань, фактичну шинність (кількість коліс) на осі);
- фотографії транспортного засобу - фронтальна, фотографія державного номерного знаку транспортного засобу, фотографія державного номерного знаку причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знаку транспортного засобу), оглядова фотографія із зображенням розпізнаного державного номерного знаку;
- відеозапис руху транспортного засобу через автоматичний пункт (за наявності).
Під час передачі інформаційних файлів та метаданих проводиться їх автоматизована перевірка в інформаційно-телекомунікаційній системі на цілісність та походження даних (пункт 10 Порядку №1174).
Відповідно до пунктів 16, 17 Порядку №1174 у постанові про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі, зазначаються виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги, а також нормативні габаритно-вагові параметри транспортних засобів на даній ділянці автомобільної дороги. Рішення посадової особи Укртрансбезпеки, прийняті під час розгляду справ про правопорушення, зафіксовані в автоматичному режимі, підтверджуються шляхом накладення кваліфікованого електронного підпису та створення кваліфікованої електронної печатки із використанням засобів кваліфікованого електронного підпису, що мають вбудовані апаратно-програмні засоби, що забезпечують захист записаних на них даних від несанкціонованого доступу, від безпосереднього ознайомлення із значенням параметрів особистих ключів та їх копіювання.
Відтак, враховуючи наведене вище, апеляційний суд зазначає, що здійснення державного нагляду (контролю) за безпекою, зокрема на автомобільному транспорті може здійснюватися, зокрема шляхом встановлення на автомобільних дорогах автоматичних пунктів-комплекс технічних засобів, що здатні в автоматичному режимі, зокрема вимірювати загальну масу транспортного засобу; визначати кількості осей транспортного засобу; вимірювати навантаження, що припадають на кожну вісь транспортного засобу тощо.

Дослідивши матеріали справи, апеляційний суд зазначає, що зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що позивачем було допущено перевищення загальної маси транспортного засобу МАN ТGХ 26.440, державний номерний знак НОМЕР_1 , на 8,567% (3,427 т), оскільки відповідно до фактично зафіксованих параметрів транспортного засобу та інформаційної картки ГВК загальна маса транспортного засобу («weight-full») становить 48252 кг, при допустимій 40 тон. 
          Враховуючи можливу максимально дозволену похибку автоматичного комплексу габаритно-вагового контролю, фактично зафіксована загальна маса транспортного засобу автоматичним комплексом габаритно-вагового контролю склала 43426,8 кг замість 40000 кг дозволених.
В апеляційній скарзі скаржник посилається  на  те, що транспортний засіб МАN ТGХ 26.440, державний номерний знак НОМЕР_1 не є контейнеровозом, як зазначив суд першої інстанції, оскільки на фотографіях транспортний засіб в момент вчинення адміністративного правопорушення не містить жодних ознак перевезення на напівпричепі контейнера через відсутність будь-якого маркування (розпізнавальний знак, номер контейнера, найменування власника контейнера, вантажність, маса та внутрішній об`єм контейнера, місце та дата виготовлення контейнера), а тому допустима маса для нього є саме 40 тон, а не як вважає позивач 44 тони.
Апеляційний суд зазначає, що згідно свідоцтва про державну реєстрацію транспортного засобу МАN ТGХ 26.440, державний номерний знак НОМЕР_1 , такий  транспортний засіб є спеціалізованим вантажним сідловим тягачем  (а.с.13).
В позові позивач посилається  на  свідоцтво  про державну реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 з державним номерним знаком НОМЕР_4 , згідно якого цей транспортний засіб є спеціалізованим напівпричепом-контейнеровозом переобладнаний у 2022 році (для перевезення контейнерів типу 1А; 3-ОСІ), а відтак допустима маса транспортного засобу  повинна бути 44 т (а.с. 14).
Апеляційний суд не приймає до уваги таке посилання позивача, з яким погодився  суд  першої  інстанції,  оскільки  оскаржувана  постанова від 26.04.2023 року серії АА №00007807  складена за результатами автоматичної фіксації транспортного засобу МАN ТGХ 26.440, державний номерний знак НОМЕР_1 , який як зазначалось вище є спеціалізованим вантажним сідловим тягачем.
Оскаржувана постанова взагалі не містить відомостей стосовно будь-якого іншого транспортного засобу, в тому числі і KOEGEL з державним номерним знаком НОМЕР_4 .

Судом першої інстанції зроблено висновок, що транспортний засіб перевозив контейнер, оскільки у спірній постанові зазначені дані щодо висоти, ширини, довжини та навантаження на вісь, а  тому  треба  застосовувати  нормативи для контейнеровозів.
Посилання позивача,  з  яким  погодився  суд  першої  інстанції,  на не відображення у спірній постанові інформації про причіп до тягача - KOEGEL з державним номерним знаком НОМЕР_4 , який є спеціалізованим напівпричепом-контейнеровозом, переобладнаним у 2022 році (для перевезення контейнерів типу 1А; 3-ОСІ), а тому загальна маса такого транспортного засобу не повинна перевищувати 44 т, апеляційний суд до уваги не приймає з огляду на  таке.
На думку колегії судів такий висновок суду першої інстанції є хибним, оскільки, навіть, якщо транспортний засіб МАN ТGХ 26.440 державний номерний знак НОМЕР_1 і  перевозив контейнер (за допомогою напівпричепа чи без нього), то він при цьому не  перестав бути спеціалізованим вантажним сідловим тягачем, так  як іншого в свідоцтві про державну реєстрацію цього транспортного  засобу серії   НОМЕР_5 не зазначено.
Під час фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі не має значення - який вантаж перевозить транспортний засіб, а має значення приналежність транспортного засобу (спеціалізація), загальна маса транспортного засобу; кількість осей транспортного засобу; навантаження, що припадають на кожну вісь транспортного засобу.
Позивачем не надано доказів здійснення перевезення вантажу саме спеціалізованим транспортним засобом - контейнеровозом з відповідним маркуванням, та в матеріалах  справи  такі докази відсутні, а тому висновок суду першої інстанції щодо того, що загальна маса транспортного засобу з контейнером не повинна перевищувати 44 тони, є безпідставним.
Апеляційний суд зазначає, що постанова серії АА №00007807 від 26.04.2023 року                    за своїм змістом повністю відповідає вимогам вищезазначених нормативно-правових актів та містить необхідну інформацію, згідно якої уповноваженою посадовою особою Укртрансбезпеки було встановлено подію, склад адміністративного правопорушення та правомірно притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 132-1 КУпАП.
Таким чином, апеляційний суд  дійшов висновку, що позивача правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.132-1 КУпАП, а суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про задоволення позовних вимог.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції при постановлені рішення допустив порушення норм матеріального та процесуального права, що у відповідності до статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог. 
          Оскільки предметом позову в цій справі є рішення суб`єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з частиною третьою статті 272  Кодексу адміністративного судочинства України не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Керуючись статтями 77, 243, 250, 272, 308, 310, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328  Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

    П О С Т А Н О В И В:
          Апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті   на рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 28 листопада 2023 року в адміністративній справі №173/2290/23 задовольнити.
          Рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 28 листопада 2023 року в адміністративній справі №173/2290/23 скасувати.
          Прийняти нове рішення.
          В задоволенні позову ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про    скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі відмовити.
            Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та         не може бути оскаржена в касаційному порядку.     

Головуючий - суддя                                                                      І.В. Юрко 

                               суддя                                                                      С.В. Білак 

                               суддя                                                                      С.В. Чабаненко