ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

25 грудня 2023 року 	м. Дніпро	справа № 280/769/23	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Сафронової С.В. (доповідач),
                               суддів:  Іванова С.М., Чепурнова Д.В.,     
  
розглянувши в порядку писмового провадження в м. Дніпро апеляційну скаргу Міністерства культури та інформаційної політики України на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 19.06.2023 року в адміністративній справі №280/769/23 за позовом Приватного підприємства "Майнс" до Міністерства культури та інформаційної політики України про визнання дій протиправними та скасування наказів,- 

в с т а н о в и в:

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 19.06.2023 року поновлено Приватному підприємству "Майнс" процесуальний строк для подання клопотання про призначення судово - будівельної експертизи. Клопотання представника Приватного підприємства "Майнс" про призначення у справі № 280/769/23 судово - будівельної експертизи - задоволено. Призначено у справі № 280/769/23 за позовом Приватного підприємства "Майнс" до  Міністерства культури та інформаційної політики України про визнання дій протиправними та скасування наказів, судово - будівельну експертизу, проведення якої доручити експертам   ТОВ "Регіональне судово - експертне бюро" (69005, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 121). Винесено на вирішення експертної установи наступні питання: 1. Чи є у комплексі будівель та споруд, які розташовано за адресою м. Запоріжжя,             вул. Сергія Серікова, 30 будівлі та споруди двох та чоритьох поверхів?. Провадження у справі зупинити до одержання Запорізьким окружним адміністративним судом результатів експертизи. Попердити експертів про кримінальну відповідальність за статтями 384 та 285 Кримінального кодексу України. Роз`яснити експерту, що відповідно до ч. 7 ст. 102 КАС України, призначений судом експерт невідкладно повинен повідомити суд про неможливість проведення ним експертизи через відсутність у нього необхідних знань або без залучення інших експертів.
          З ухвалою суду першої інстанції не погодилось Міністерство культури та інформаційної політики України та подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати ухвалу суду про призачення експертизи та зупинення провадження у справі.
          Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
          Згідно ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
          Статтею 5 КАС України кожній особі гарантується право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист. Ніхто не може бути позбавлений права на участь у розгляді своєї справи у визначеному цим Кодексом порядку.
          Право звернення до суду є невід`ємним особистим правом, яке реалізовується особою в порядку, встановленому КАС України. Способом реалізації цього права є звернення зацікавленої особи з позовом до суду.
          У свою чергу, звернення до суду з позовом є підставою для виникнення процесуальних відносин, пов`язаних з вирішенням спору по суті.
          Відповідно до ч.1 ст.102 КАС України, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності
          Частинами першою, третьою, п`ятою статті 103 КАС України передбачено, що про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій (яким) доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи. Ухвала про призначення експертизи направляється особам, яким доручено проведення експертизи, та учасникам справи. Об`єкти та матеріали, що підлягають дослідженню, направляються особі, якій доручено проведення експертизи (провідному експерту або експертній установі). В ухвалі про призначення експертизи суд попереджає експерта про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.
          Відповідно до підпункту 3.3 розділу 3 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №53/5 від 08.10.1998, у документі про призначення експертизи (залучення експерта) зазначаються такі дані: місце й дата винесення постанови чи ухвали; посада, звання та прізвище особи, що призначила експертизу (залучила експерта); назва суду; назва справи та її номер; обставини справи, які мають значення для проведення експертизи; підстави для призначення експертизи; прізвище експерта або назва експертної установи, експертам якої доручається проведення експертизи; питання, які виносяться на вирішення експертові; перелік об`єктів, що підлягають дослідженню (у тому числі порівняльних зразків та інших матеріалів, направлених експертові, або посилання на такі переліки, що містяться в матеріалах справи); інші дані, які мають значення для проведення експертизи.
          Суд апеляційної інстанції враховує, що оскаржуваною ухвалою вирішено питання про призначення по справі судової експертизи та поставлено на вирішення експерта наступне питання: Чи є у комплексі будівель та споруд, які розташовано за адресою м. Запоріжжя,             вул. Сергія Серікова, 30 будівлі та споруди двох та чоритьох поверхів?.
Згідно дефініції, наведеної у статті 1 Закону України «Про судову експертизу», судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.
Наказом Міністерства юстиції України №53/5 від 08.10.1998 (у редакції наказу Міністерства юстиції України №1950/5 від 26.12.2012) було затверджено Інструкцію про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, п.1.1 якої визначено, що призначення судових експертиз та експертних досліджень (далі - експертизи та дослідження) судовим експертам державних спеціалізованих науково-дослідних установ судових експертиз Міністерства юстиції України (далі - експертні установи) та атестованим судовим експертам, які не є працівниками державних спеціалізованих установ (далі - експерти), їх обов`язки, права та відповідальність, організація проведення експертиз та оформлення їх результатів здійснюються у порядку, визначеному Кримінальним процесуальним, Цивільним процесуальним, Господарським процесуальним кодексами України, Кодексом України про адміністративні правопорушення, Кодексом адміністративного судочинства України, Митним кодексом України, Законами України «Про судову експертизу», «;Про виконавче провадження», іншими нормативно-правовими актами з питань судово-експертної діяльності та цією Інструкцією.
          Згідно п.п.1.2.2 п.1.2 цієї Інструкції, основними видами (підвидами) експертизи є: інженерно-технічна: інженерно-транспортна (автотехнічна, транспортно-трасологічна, залізнично-транспортна); дорожньо-технічна; будівельно-технічна (оціночно-будівельна); земельно-технічна (оціночно-земельна); пожежно-технічна; безпеки життєдіяльності; гірничотехнічна; інженерно-екологічна; електротехнічна; комп`ютерно-технічна; телекомунікаційна.
          Пунктом 1.8 вказаної Інструкції визначено, що підставою для проведення експертиз відповідно до чинного законодавства є процесуальний документ (постанова, ухвала) про призначення експертизи, складений уповноваженою на те особою (органом), або письмове звернення потерпілого чи сторони захисту кримінального провадження (далі - документ про призначення експертизи (залучення експерта), у якому обов`язково зазначаються реквізити, перелік питань, поставлених експерту, а також об`єкти, що підлягають дослідженню.
          Відповідно до частин першої, четвертої статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.
          За змістом частин першої, другої статті 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
          Як передбачено частинами першою, другою статті 101 КАС України, висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені перед експертом, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.
          Приймаючи до уваги предмет спору та обставини справи, враховуючи, що для з`ясування обставин, які мають значення для справи, необхідно дослідити питання, які потребують спеціальних знань, у сфері іншій, ніж право, суд першої інстанції обґрунтовано погодився з думкою ініціатора клопотання про необхідність призначення судово - будівельної експертизи.
          Таким чином, оскільки питання, які поставлені на вирішення експерта в заявленому клопотанні, безпосередньо стосуються предмету спору, який виник між сторонами, суд, з огляду на зазначені норми права, мав повноваження призначити у справі судову експертизу.
          При цьому, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що повноваженнями щодо оцінки доказів, зокрема, на предмет їх достатності та належності, наділений той суд, який розглядає справу та по суті вирішує спір. Тобто, на вказаній стадії розгляду справи, суд апеляційної інстанції позбавлений можливості фактично надати суду першої інстанції вказівки, які докази необхідні для вирішення цього спору.
          Колегія суддів звертає увагу на те, що зупинення провадження в адміністративній справі - це тимчасове припинення вчинення у справі будь-яких процесуальних дій у зв`язку з обставинами, що перешкоджають або роблять недоцільним розгляд справи, до моменту, коли ці обставини перестануть існувати або будуть вчинені необхідні дії.
          Отже, суд першої інстанції правомірно вважав, що є необхідним зупинення провадження у справі на підставі п.4 ч.2 ст.236 КАС України, до одержання результатів експертизи.
Аналогічні висновки зроблено Верховним Судом у постановах від 21.10.2021 у справі №520/4935/2022, від 13.12.2021 у справі №160/17265/20, від 23.11.2022 у справі №440/1113/19.
Право на вмотивованість судового рішення є складовою права на справедливий суд, гарантованого ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція).
          Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «РуїзТорія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.
          У рішенні «Петриченко проти України» (параграф 13) ЄСПЛ вказував на те, що національні суди не надали достатнього обґрунтування своїх рішень, та не розглянули відповідні доводи заявника, навіть коли ці доводи були конкретними, доречними та важливими.
          Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.
          Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване судове рішення ухвалене відповідно до норм матеріального та процесуального права, а висновки суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванні всіх обставин, що мають значення для справи, які не спростовані доводами апеляційної скарги, у зв`язку з чим відсутні підстави для її задоволення.
          Керуючись ст.ст. 102, 236, 308, 310, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

                                                           п о с т а н о в и в :

          Апеляційну скаргу Міністерства культури та інформаційної політики України-залишити без задоволення, а ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 19.06.2023 року в адміністративній справі №280/769/23  - без змін.
          Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.
   
Головуючий - суддя                                                                      С.В. Сафронова 

                               суддя                                                                      С.М. Іванов 

                               суддя                                                                      Д.В. Чепурнов