ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ
17 січня 2024 року
м. Київ
справа № 127/10973/22
провадження № 61-7771св23
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Червинської М. Є., 
суддів: Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., Коротуна В. М., Тітова М. Ю. (суддя-доповідач),
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - Вінницька міська рада,
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу Вінницької міської радина постанову Вінницького апеляційного суду від 26 січня 2023 року в складі колегії суддів: Панасюка О. С., Берегового О. Ю., Шемети Т. М.,
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог
У травні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Вінницької міської ради та просила визнати за нею право на земельну частку (пай), розміром 2,51 в умовних кадастрових гектарах, без визначення її меж в натурі (на місцевості) в землях, що перебували в колективній власності Колективного сільськогосподарського підприємства «Батьківщина» смт Стрижавка Вінницького району Вінницької області (далі - КСП «Батьківщина») й на цей час  перебувають на території Вінницької міської ради, в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .
Позов мотивувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_2 . Після його смерті відкрилася спадщина. Зокрема на земельну частку (пай), яку ОСОБА_2 успадкував після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 його матері ОСОБА_3 .
Вона є спадкоємицею за законом першої черги, яка прийняла спадщину після смерті чоловіка. Однак у видачі свідоцтва про право на земельну частку (пай) нотаріус їй відмовив через відсутність правовстановлюючого документа - оригінала сертифіката про право на земельну частку (пай).
Зазначала, що за життя ОСОБА_3 була членом КСП «Батьківщина» й  набула право на земельний пай в землях, що перебували в колективній власності цього КСП. 14 серпня 2007 року на їм`я ОСОБА_3 був виданий відповідний сертифікат, однак його оригінал не зберігся.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 22 листопада 2022 року в задоволенні позову відмовлено.
Суд першої інстанції виходив з того, що  позов пред`явлено до неналежного відповідача, оскільки позивач не довела факт передачі Вінницькій міській раді сільськогосподарських угідь, переданим у колективну власність колективним сільськогосподарським кооперативам, які підлягають розпаюванню.
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції
Постановою Вінницького апеляційного суду від 26 січня 2023 року рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 22 листопада 2022 року скасовано й ухвалено нове рішення про задоволення позову.
Визнано за  ОСОБА_1 право на земельну частку (пай) розміром 2,51 в  умовах кадастрових гектарах без визначення її меж в натурі (на місцевості) в  землях, які перебували в колективній власності КСП «Батьківщина», на цей час знаходяться на території Вінницької міської ради, в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .
Постанова апеляційного суду мотивована тим, що матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , набула право на земельну частку (пай) в землях, що перебували в колективній власності КСП «Батьківщина», і це право перейшло до її спадкоємця ОСОБА_2 , а після його смерті до позивача, яка прийняла спадщину. 
При цьому вирішення питання про виділення позивачу земельної частки в  натурі належить саме до повноважень Вінницької міської ради, тому вона є  належним відповідачем у справі. 
Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги
У травні 2023 року Вінницька міська рада звернулася до Верховного Суду з  касаційною скаргою, у якій просить скасувати постанову апеляційного суду й залишити в силі рішення суду першої інстанції.
Підставами касаційного оскарження зазначає неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування норм прав без урахування висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 17 березня 2020 року в справі № 396/1683/18, від 30 червня 2021 року в справі № 283/187/19, від 23  вересня 2021 року в справі № 563/1407/19 та від 25 листопада 2021 року в справі № 221/5839/18.
Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд неповно з`ясував обставини, які мають значення для вирішення справи. Не врахував, що позивач не надала належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_3 набула за життя право на земельну частку (пай).
Рух справи в суді касаційної інстанції
Ухвалою Верховного Суду від 30 червня 2023 року відкрито касаційне провадження в цій справі та витребувано її матеріали із суду першої інстанції.
14 липня 2023 року справа № 127/10973/22 надійшла до Верховного Суду.
Позивач надіслала відзив на касаційну скаргу, у якому просить залишити її без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін.
Ухвалою Верховного Суду від 13 грудня 2023 року справу призначено до судового розгляду.
Позиція Верховного Суду
Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Фактичні обставини, встановлені судами
ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 . 
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 .
Згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за законом від 05 листопада 2003  року, ОСОБА_1 прийняла спадщину після ОСОБА_2 , який, у свою чергу, прийняв спадщину, зокрема у виді 1/3 частини житлового будинку на   АДРЕСА_1 , після смерті матері ОСОБА_3 
ІНФОРМАЦІЯ_3 КСП «Батьківщина» Стрижавською селищною радою народних депутатів виданий державний акт на право колективної власності на землю.
Відповідно до виписки з протоколу № 2 зборів уповноважених членів КСП «Батьківщина» від 18 липня 1997 року в списки для розпаювання внесено членів КСП, які працюють не менше трьох років, а також пенсіонерів КСП «Батьківщина», які працювали перед виходом на пенсію не менше трьох років, всього 559 осіб. Зокрема, ОСОБА_3 у цьому списку значиться у розділі «Колгоспні пенсіонери, які померли з 08.1995 р.».
Розпорядженням Вінницької районної державної адміністрації від 30 липня 1997 року № 379 затверджено розрахунки вартості та розміру в умовних кадастрових гектарах земельної частки (паю) в площі сільськогосподарських угідь, що передані в колективну власність КСП «Батьківщина». Вирішено видати сертифікати на право на земельну частку (пай) громадянам співвласникам колективної власності на землю КСП «Батьківщина» в кількості 559 чоловік.
Зокрема, на ім`я ОСОБА_3 був виданий сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0360549, про що свідчить лист Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 15 квітня 2022 року, книга реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай).
Рішенням Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області від 17 лютого 2000 року внесено зміни в технічну документацію з паювання земель КСП, затверджено списки осіб раніше не включених і пропущених на  земельну частку (пай).
Згідно з випискою з протоколу № 3 загальних зборів власників сертифікатів на  території Стрижавської селищної ради Вінницького району від 19 квітня 2001 року затверджено список осіб, які мають право на земельну частку (пай) в  сільгосппідприємстві в кількості 619 чоловік, ОСОБА_3 у цьому списку значиться у розділі «Колгоспні пенсіонери, які померли з 08.1995р.».
Рішенням 25 сесії Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області 3-го скликання від 20 грудня 2001 року № 11 затверджено проект організації території земельних часток (паїв) в землях колишнього КСП «Батьківщина», а також відповідну технічну документацію із землеустрою.
Відповідно до технічної документації землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості), виготовленої Товаристовом з обмеженою відповідальністю «Центр експертиз та бізнесу «Капітал Інвест»», земельна ділянка, яка підлягає формуванню у порядку відведення в натурі за рахунок земельної частки (паю), що була виділена на ім`я ОСОБА_3 , розташована в місті Вінниці (колишня територія Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області).
Постановою державного нотаріуса Вінницької районної державної нотаріальної контори від 19 травня 2022 року ОСОБА_1 відмовлено у  видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) у землі, яка  перебувала в колективній власності КСП «Батьківщина», розміром 2,51 в  умовних кадастрових гектарах», яка належала померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , спадкоємцем якої був ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки в спадкоємниці відсутній оригінал сертифіката на земельну частку (пай).
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на  захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до статті 524 ЦК УРСР (чинного на момент відкриття спадщини) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за  законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.
Статтею 529 ЦК УРСР визначено, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.
Відповідно до статті 548 ЦК Української РСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.
Згідно зі статтею 549 ЦК Української РСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за  місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.
Установлено, що спадкоємцем першої черги за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 був її син ОСОБА_4 , який прийняв спадщину, фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном. У свою чергу позивач є спадкоємцем першої черги за законом, яка прийняла спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловіка ОСОБА_4 . Ці обставини відповідач не оспорює. 
У частині другій статті 14 Конституції України передбачено, що право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно до закону.
Організаційні та правові засади виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок у натурі (на місцевості) із земель, що належали колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам на праві колективної власності, визначені в Законі України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)».
Згідно з частиною першою статті 2 Закону України «Про порядок виділення в  натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05 червня 2003 року № 899-IV основним документом, що посвідчує право на  земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. 
Відповідно до пункту 1 Указу Президента «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» № 720/95 від 08 серпня 1995 року (далі - Указу Президента № 720/95) паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості).
У пункті 2 Указу Президента № 720/95 зазначено, що право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і  залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.
Частиною дев`ятою статті 5 ЗК України 1990 року (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що кожний член колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства у разі виходу з  нього має право одержати свою частку землі в натурі (на місцевості), яка визначається в порядку, передбаченому частинами шостою і сьомою статті 6 цього Кодексу.
Згідно з частиною першою статті 22 ЗК України 1990 року право власності на  землю виникає після одержання документа, що посвідчує це право.
У частині другій статті 23 ЗК України 1990 року зазначено, що державний акт  на  право колективної власності на землю видається колективному сільськогосподарському підприємству, сільськогосподарському кооперативу, сільськогосподарському акціонерному товариству із зазначенням розмірів земель, що перебувають у власності підприємства, кооперативу, товариства і  у  колективній власності громадян. До державного акта додається список цих громадян.
Таким чином, право особи на земельну частку (пай) виникає за наявності трьох умов: одержання КСП державного акта на право колективної власності на  землю, перебування такої особи в членах КСП на час передачі державного акта та  включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю.
Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до  списку, що  додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і  в  разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за  нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). 
У цій справі встановлено, що 25 січня 1996 року КСП «Батьківщина» Стрижавською селищною радою народних депутатів виданий державний акт на право колективної власності на землю.
ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто до видачі цього акта.
За змістом статті 9 ЦК Української РСР правоздатність громадянина виникає в момент його народження і припиняється зі смертю.
Враховуючи те, що на час видачі державного акта на право колективної власності на землю КСП «Батьківщина» ОСОБА_3 не була членом колективного сільськогосподарського підприємства, оскільки її членство в цьому підприємстві припинилось у зв`язку зі смертю, вона не могла набути право на відповідну частку земельної ділянки, незважаючи на включення її в 1997 році до списку осіб, що мають право на земельний пай.
Подібні висновки Верховний Суд зробив, зокрема, у постановах від 12 вересня 2018 року в справі № 183/2548/15, від 11 липня 2019 року в справі № 190/1605/18, від 29 березня 2023 року в справі № 532/2064/21, у яких зазначено, що право на земельну частку (пай) виникає не з часу включення членів колективного сільськогосподарського підприємства до  списків, доданих до державного акта на право колективної власності на  землю, а  з  моменту передачі землі у колективну власність конкретному колективному сільськогосподарському підприємству, членом якого вони є, на підставі державного акта на право колективної власності на землю.
Факт внесення спадкодавця до списків громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства лише вказує на наміри щодо виділення цій особі земельної ділянки. 
З огляду на правові підстави набуття такої земельної частки (паю) у приватну власність, неможливим є наділення особи цим правом після її смерті.
Таким чином, оскільки за життя ОСОБА_3 не набула права на земельну частку (пай), відповідно таке право не може бути об`єктом спадкування, суд першої інстанції зробив правильний висновок про відмову в позові, але помилився щодо мотивів такої відмови.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
Відповідно до частини першої статті 412 ЦПК України суд скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює нове рішення у відповідній частині або змінює його, якщо таке судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 400 цього Кодексу межах, ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права або порушенням норм процесуального права.
Згідно зі статтею 413 ЦПК України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу задовольнити частково, постанову суду апеляційної інстанції скасувати, рішення суду першої інстанції змінити, виклавши мотиви відмови в задоволенні позову в редакції цієї постанови.
Керуючись статтями 400, 409, 412, 413, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Вінницької міської радизадовольнити частково.
Постанову Вінницького апеляційного суду від 26 січня 2023 року скасувати.
Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 22 листопада 2022 рокузмінити, виклавши його мотивувальну частину в редакції цієї постанови.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її  прийняття,  є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Головуючий	М. Є. Червинська	
Судді:	А. Ю. Зайцев Є. В. Коротенко В. М. Коротун М. Ю. Тітов