ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2024 р. 	Справа № 524/8126/23	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Ральченка І.М.
суддів: Катунова В.В. ,  Чалого І.С. 
за участю секретаря судового засідання  Євсєєвої М.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 19.01.2024, суддя Нестеренко С.Г., по справі № 524/8126/23
за позовом     ОСОБА_1  
до    Департаменту патрульної поліції Національної поліції України                   
про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, у якому просив скасувати постанову поліцейського взводу № 1 роти № 4 УПП в Волинській області ДПП НП Ліснічука А.В. від 17.10.2023 серії БАД № 370702 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 121-3 КУпАП.
Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 19.01.2024 позовні вимоги задоволено частково.
Визнано протиправною та скасовано постанову поліцейського взводу № 1 роти № 4 батальйону № 1 УПП у Волинській області ДПП НП Ліснічука А.В. від 17.10.2023 серії БАД № 370702 у справі про адміністративні правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 36, ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 121-3 КУпАП та застосування стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1190 грн.
Справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 надіслано на новий розгляд до батальйону № 1 УПП у Волинській області ДПП НП.
Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на не врахування судом першої інстанції належних та допустимих доказів на підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, а саме відеозапису, що призвело до невірного вирішення справи.
Стосовно надісланої до суду заяви ОСОБА_2 щодо відкладення розгляду справи колегія суддів зазначає, що до вказаної заяви не додано та матеріали справи не містять підтвердження повноважень представника Дашка М.В. на представництво інтересів позивача під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції, оскільки відповідно до наявного у матеріалах справи ордеру серії ВІ № 1090008 від 25.10.2023 адвокат Дашко М.В. діє на підставі договору про надання правової допомоги № 672 від 25.10.2023 у Автозаводському районному суді м. Кременчука. 
Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Як встановлено судовим розглядом, 17.10.2023 поліцейським взводу № 1 роти № 4 УПП в Волинській області ДПП НП Ліснічуком А.В. винесено постанову серії БАД № 370702, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, із накладенням стягнення у вигляді штрафу в сумі 1190 грн.
За даними оскаржуваної постанови, 17.10.2023 о 14:49 год. на 188 км. автомобільної дороги Н-22 «Устилуг-Луцьк-Рівне» ОСОБА_1 , керував транспортним засобом Shacman SX НОМЕР_1 , із реєстраційним номером НОМЕР_2 , що не належить даному автомобілю, чим порушив п. 2.9 в. ПДР, та в населеному пункті рухався зі швидкістю 78 км/год, у зв`язку з чим перевищив допустиму швидкість на 50 км/год, чим порушив п. 12.4 «а» ПДР України.
Позивач, не погоджуючись із постановою у справі про адміністративне правопорушення, звернувся до суду із даним позовом.
Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження факту порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху України, та здійснення поліцейським належного розгляду справи про адміністративне правопорушення стосовно позивача. 
Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.
Відповідно до п. 12.4 ПДР України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год.
Частина 1 ст. 122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.
Пунктом 1 ст. 247 КУпАП встановлено, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Відповідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.
Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.
Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Отже, доказами є такі фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.
Відповідно до ст. 40 Закону України "Про Національну поліцію", поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.
Положення зазначеного Закону надають право поліції використовувати інформацію відеозапису та фотокартки в якості речових доказів наявності або відсутності факту правопорушення.
Судовим розглядом встановлено, що факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, зафіксоване відповідачем на лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 № ТС 001006 на автодорозі Н-22 «Устилуг-Луцьк-Рівне» 188 км.
Так, на підтвердження зазначених обставин відповідачем надано відеозапис, здійснений сертифікованим приладом TruCAM LTI 20/20 № ТС 001006, на якому зафіксовано, що автомобіль позивача рухався зі швидкістю 78 км/год при максимально дозволеній швидкості 50 км/год. 
Лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20, зареєстрований в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером УЗ197-12, затверджений сертифікатом № UA-MI/1-2903-2012, виданим Міністерством економічного розвитку і торгівлі України 29.08.2012 року.
Всі прилади, що використовуються працівниками патрульної поліції, пройшли повірку. Міжповірочний інтервал для TruCam визначено Переліком засобів вимірювальної техніки, типи яких затверджені на підставі результатів державних приймальних та контрольних випробувань і міжнародних договорів України, затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України 05.04.2012 № 437 і становить 1 рік.
В подальшому наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 02.11.2015 № 1362 внесені зміни до Державного реєстру засобів вимірювальної техніки, а саме: згідно з п. 1 виключені з Державного реєстру засобів вимірювальної техніки певні типи засобів вимірювальної техніки, внесені до нього за відповідними номерами, зокрема У3197-12.
Однак, засоби вимірювальної техніки, які були введені в експлуатацію до моменту виключення їх з Державного реєстру, дозволяється застосовувати за умови позитивних результатів їх повірки.
Відповідно до сертифікату відповідності  від 09.01.2019 № UA.TR.001 22 3-19, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCAM LTI 20/20, є придатним до застосування. Номер сертифікату перевірки типу UA.TR.001 241-18 Rev.0 від 26.12.2018.
Так, відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки від 16.01.2023 № 22-01/267141, виданого ДП «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» з терміном дії до 16.01.2024, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів «TruCam LTI 20/20 № ТС001006» відповідає вимогам технічної документації на вимірювач.
Отже, прилад TruCam LTI 20/20 № ТС001006 пройшов повірку у встановленому законом порядку, за результатами якої було визнано його відповідність вимогам технічного регламенту, а відтак, є дозволеним до використання на території України.
На підставі викладеного, колегія суддів зазначає, що наданий відповідачем відеозапис, зроблений за допомогою приладу TruCam LTI 20/20 № ТС001006 є належним та допустимим доказом вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.
Таким чином, беручи до уваги викладені вище обставини та враховуючи доведеність у ході судового розгляду справи вчинення позивачем адміністративного правопорушення, визначеного ч. 1 ст. 122 КУпАП, колегія суддів зазначає, що відповідачем правомірно розглянуто справу про адміністративне правопорушення та винесено постанову про притягнення особи до відповідності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.
Стосовно притягнення позивача до адміністративної відповідності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 статті 121-3 КУпАП, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до п. 2.9. «в» Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що: не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.
Згідно з ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, відповідальність передбачена за керування або експлуатація транспортного засобу без номерного знака, з номерним знаком, що не належить цьому засобу або не відповідає встановленим зразкам або вимогам, з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, перевернутим чи неосвітленим, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів, а так само вчинення інших дій, спрямованих на умисне приховування номерного знака.
Зі змісту оскаржуваної постанови встановлено, що 17.10.2023 на 188 км. автомобільної дороги Н-22 «Устилуг-Луцьк-Рівне» ОСОБА_1 , керував транспортним засобом Shacman SX НОМЕР_1 , із реєстраційним номером НОМЕР_2 , що не належить даному автомобілю, чим порушив п. 2.9 «в» ПДР.
Доводи позивача зводяться до твердження, що вказаний транспортний засіб належить ТОВ ТД «Альфатекс», що займається торгівлею транспортними засобами та їх складовими частинами, та відповідно до інформації, викладеної у листі Головного сервісного центру МВС від 12.11.2019 № 31/20814, отримало номерні знаки для разових поїздок, які використовуються для перегону, випробування транспортних засобів, а саме номерні знаки Т4 ТМ № 9990-9994 (п`ять комплектів), у тому числі номерний знак НОМЕР_2 .
З цього приводу колегія суддів зазначає наступне.
Постановою Кабінету Міністрів України від 11.11.2009 № 1200 затверджено Порядок здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери.
Відповідно до п. 16 Постанови № 1200 на продані транспортні засоби, що перебували в користуванні і підлягають першій державній реєстрації в Україні, та їх складові частини, що мають ідентифікаційні номери, суб`єкти господарювання, поставлені на облік у Головному сервісному центрі МВС, видають покупцеві примірник договору купівлі-продажу транспортного засобу, підписаного уповноваженою особою суб`єкта господарювання і скріпленого печаткою (за її наявності), акт огляду реалізованого транспортного засобу, акт технічного стану транспортного засобу або його складової частини, що має ідентифікаційний номер, сертифікат відповідності, розрахунковий документ, який засвідчує факт купівлі транспортного засобу, та копію митної декларації. Якщо митне оформлення транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, здійснювалося за електронною митною декларацією, суб`єкт господарювання вносить відомості про електронну митну декларацію до акта огляду реалізованого транспортного засобу.
У разі продажу транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, філією суб`єкта господарювання або уповноваженим дилером крім акта приймання-передачі підприємства-виробника покупцеві видається акт приймання-передачі, що укладається між суб`єктом господарювання (його філією) та уповноваженим дилером.
Згідно з п. 31 Постанови № 1200 розрахунки за продані транспортні засоби та їх складові частини, що мають ідентифікаційні номери, проводяться в готівковій та/або безготівковій формі. Споживачеві в обов`язковому порядку видається розрахунковий документ установленої форми на суму здійсненої операції, який засвідчує факт купівлі транспортного засобу та його складових частин, що мають ідентифікаційні номери.
Відповідно до п. 32 Порядку № 1200 у разі продажу нового транспортного засобу та його складових частин, що мають ідентифікаційні номери, продавець у сервісній книжці обов`язково зазначає найменування товару, дані про ціну, умови і правила придбання, дату проведення передпродажної підготовки, інформацію про строк, протягом якого здійснюється сервісне обслуговування, перелік сервісних центрів та їх адреси, прізвище, ім`я, по батькові та підпис відповідальної особи.
Пунктом 33 Порядку № 1200 передбачено, що на продані транспортні засоби та їх складові частини, що мають ідентифікаційні номери, суб`єктами господарювання, поставленими на облік у Держпродспоживслужбі, споживачеві видається примірник договору купівлі-продажу транспортного засобу, підписаного уповноваженою особою суб`єкта господарювання і скріпленого печаткою (за її наявності), копія декларації про відповідність або декларації про вбудовування незавершеної машини (для транспортних засобів, на які поширюється дія Технічного регламенту безпеки машин), копія сертифіката відповідності затвердженому типу (для машин, на які поширюється дія Технічного регламенту затвердження типу сільськогосподарських та лісогосподарських тракторів, їх причепів і змінних причіпних машин, систем, складових частин та окремих технічних вузлів), сервісна книжка, експлуатаційна документація, розрахунковий документ, який засвідчує факт купівлі. 
У разі продажу нових транспортних засобів, що підлягають першій державній реєстрації в Україні, та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, суб`єкти господарювання, поставлені на облік у Головному сервісному центрі МВС, видають покупцеві примірник договору купівлі-продажу транспортного засобу, підписаного уповноваженою особою суб`єкта господарювання і скріпленого печаткою (за її наявності), сертифікат відповідності, виданий згідно з порядком затвердження конструкції транспортних засобів, їх частин та обладнання, акт огляду реалізованого транспортного засобу, сервісну книжку, експлуатаційну документацію, розрахунковий документ, який засвідчує факт купівлі, а також оформляється в електронному реєстрі акт приймання-передачі транспортного засобу за формою згідно з додатком 6 до Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 № 1388.
Відповідно до п. 34 Постанови № 1200 у разі продажу транспортного засобу, що ввезений з-за кордону, суб`єкт господарювання видає споживачеві копію митної декларації. Якщо митне оформлення транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, здійснювалося за електронною митною декларацією, суб`єкт господарювання вносить відомості про електронну митну декларацію до акта огляду реалізованого транспортного засобу.
На проданий транспортний засіб продавець зобов`язаний видати відповідно номерний знак для разових поїздок та номерний знак «Транзит», який зазначається в акті огляду реалізованого транспортного засобу та в акті приймання-передачі.
Якщо транспортний засіб не доставлятиметься до місця його державної реєстрації своїм ходом, номерний знак для разових поїздок або номерний знак “Транзит” видається його покупцеві за бажанням.
У разі коли відповідно номерний знак для разових поїздок або номерний знак “Транзит” на проданий новий транспортний засіб не видавався, в акті огляду реалізованого транспортного засобу та в оформленому в електронному реєстрі акті приймання-передачі робиться відмітка “Не видавався”.
Судовим розглядом встановлено та не заперечувалось сторонами, що транспортний засіб Shacman НОМЕР_3 , із реєстраційним номером Т4 ТМ 9993, належить ТОВ ТД «Альфатекс».
При цьому, реєстраційний номер Т4 ТМ 9993, як слідує з листа Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Волинській області від 19.12.2023 № 31/3/5951-08-2023, є номерним знаком для разових поїздок, який отримано ТОВ ТД «Альфатекс» 19.09.2019 та станом на 19.12.2023 відсутня інформація про його закріплення при реалізації транспортних засобів. 
У той же час, згідно із наявним у матеріалах справи листом Головного сервісного центру МВС від 12.11.2019 № 31/20814, ТОВ ТД «Альфатекс» надавались роз`яснення щодо номерних знаків для перегону, у яких, крім іншого, повідомлено, що для експлуатації та постійного використання транспортних засобів, у тому числі для демонстрування експлуатаційних характеристик (тест-драйв), власники таких транспортних засобів згідно з вимогами п. 7 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 № 1388, зобов`язані зареєструвати вказані транспортні засоби, отримати відповідні реєстраційні документи та номерні знаки. 
Типи та основні розміри, вимоги до інформаційного змісту, правила застосування номерних знаків установлено стандартом ДСТУ 4278:2019.
Пунктом 2.1 передбачено, що знаки за призначеністю поділено на 15 типів, які зазначено в таблиці 1. Типи 1— 8 та 11— 15 поділяють на підтипи.          Тип знаків 2 містить наступні підтипи:
- 2-1 «знаки для разових поїздок для всіх типів автомобілів, автомобільних причепів, крім тих, які видають підприємства-виробники та суб`єкти господарювання, діяльність яких пов`язано з реалізацією транспортних засобів»;
- 2-2 «знаки для разових поїздок для всіх типів автомобілів, автомобільних причепів, у разі їхньої реалізації через підприємства-виробники чи суб`єктів господарювання, діяльність яких пов`язано з реалізацією транспортних засобів».
Зазначені підтипи номерних знаків мають наступні параметри: 
- 2-1: кількість цифр (зокрема й код регіону) – 6, кількість літер – 2, колір поля знаків – червоний, колір цифр, літер та ребра жорсткості знаків - білий;
- 2-2: кількість цифр (зокрема й код регіону) – 5, кількість літер – 3, колір поля знаків – червоний, колір цифр, літер та ребра жорсткості знаків - білий.
Так, транспортний засіб Shacman SX НОМЕР_1 , яким керував позивач, мав реєстраційний номер НОМЕР_2 , що згідно із вимогами ДСТУ 4278:2019 відповідає підтипу 2-2, а отже є знаком для разових поїздок для всіх типів автомобілів, автомобільних причепів, у разі їхньої реалізації через підприємства-виробники чи суб`єктів господарювання, діяльність яких пов`язано з реалізацією транспортних засобів.
Отже, такий номерний знак видається продавцем на проданий транспортний засіб.
Разом з тим, відповідно до положень Порядку № 1200 на продані транспортні засоби, що перебували в користуванні і підлягають першій державній реєстрації в Україні, та їх складові частини, що ідентифікаційні номери, суб`єкти господарювання, поставлені на облік у Головному сервісному центрі MBC, видають покупцеві: примірник договору купівлі-продажу транспортного засобу, підписаного уповноваженою особою суб`єкта господарювання і скріпленого печаткою (за її наявності), акт огляду реалізованого транспортного засобу, акт технічного стану транспортного засобу або його складової частини, що має ідентифікаційний номер, сертифікат відповідності, розрахунковий документ, який засвідчує факт купівлі транспортного засобу, та копію митної декларації. Якщо митне оформлення транспортних засобів, їх складових частин, ідентифікаційні номери, здійснювалося за електронною митною декларацією, суб`єкт господарювання вносить відомості про електронну митну декларацію до акта огляд реалізованого транспортного засобу.
У той же час, при перевірці документів працівником поліції Непорадою Є.А. не було надано необхідних документів, зокрема, договору купівлі-продажу транспортного засобу, акту технічного стану транспортного засобу або його складової частини, сертифікату відповідності, розрахункового документу, які засвідчують факт купівлі транспортного засобу.
Не було надано таких документів і у ході судового розгляду справи. 
Крім факт їх відсутності позивач не заперечував, з огляду на посилання перебування транпортного засобу у власності  ТОВ ТД «Альфатекс».
Отже, закріплення ТОВ ТД «Альфатекс» номерного знаку для разових поїздок Т4 ТМ 9993 на транспортному засобі Shacman НОМЕР_3 не відповідає вимогам Постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2009 № 1200.
На підставі викладеного колегія суддів доходить висновку про наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, що виявилось у керуванні транспортного засобу з номерним знаком, що не належить цьому засобу, оскільки за встановлених вище обставин не підтверджено належність номерного знаку Т4 ТМ 9993 за транспортним засобом Shacman НОМЕР_3 .
Таким чином, у ході судового розгляду підтверджено правомірність винесення поліцейським взводу № 1 роти № 4 УПП в Волинській області ДПП НП Ліснічуком А.В. оскаржуваної постанови від 17.10.2023 серії БАД № 370702 про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 121-3 КУпАП.
Втім, суд першої інстанції викладеного вище не врахував та скасовуючи оскаржувану постанову у справі про адміністративне правопорушення та направляючи справу стосовно ОСОБА_1 на новий розгляд до батальйону № 1 УПП у Волинській області ДПП НП виходив, у тому числі, з того, що при розгляді справи поліцейським не було дотримано процедуру розгляду.
Колегія суддів, не погоджуючись із такими висновками, зазначає наступне.
Зазначені висновки ґрунтуються на твердженні про ненадання під час розгляду справи суду у суді першої інстанції відеозапису розгляду справи про адміністративні правопорушення стосовно позивача.
Однак, такі доводи спростовуються матеріалами справи, які містять доданий відповідачем до відзиву на позовну заяву (вх. №40220/23 від 26.12.2023) диск із відеозаписом «файл: 1697554198_кF00_1017_144958», що містить запис моменту зупинки транспортного засобу позивача, процес розгляду справи та його завершення. 
Оцінюючи дотримання працівником поліції порядку розгляду справи стосовно ОСОБА_1 слід вказати, провадження у справах про адміністративні правопорушення органами Національної поліції здійснюється в порядку, визначеному розд. IV КУпАП.
Так, відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема порушення правил дорожнього руху.
Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Так, порядок розгляду справ про адміністративне правопорушення передбачений гл. 22 КУпАП.
Статтею 276 КУпАП визначено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.
Згідно зі ст. 279 КУпАП розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 283 КУпАП встановлено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.
Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.
Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.
Постанова по справі про адміністративне правопорушення підписується посадовою особою, яка розглянула справу.
Дослідженим у ході судового розгляду справи відеозаписом фіксації правопорушення спростовуються доводи щодо недотримання працівником поліції порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, оскільки із наданого відеозапису встановлено, що поліцейським після зупинки транспортного засобу повідомлено позивачу причину зупинки та необхідність пред`явити посвідчення водія, про початок розгляду справи про адміністративне правопорушення та особу, яка буде його проводити.
Також, ОСОБА_1 були роз`яснені права та обов`язки особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП, файл: 1697554198_кF00_1017_144958 – 00:24:20 год.
Крім того, на запитання поліцейського щодо бажання позивача скористатись правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, у тому числі необхідності отримання правової допомоги, останнім відповідних клопотань не заявлялось.
Стосовно посилань на те, що під час розгляду справи поліцейським не було зазначено обставин та не надано документів щодо перебування на чергуванні та патрулюванні на певному відрізку відповідної автодороги, колегія суддів зазначає, що розд. IV КУпАП, яким встановлений порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення, не передбачено обов`язку особи, уповноваженої на розгляд справ про порушення правил дорожнього руху, повідомляти такі дані.
У свою чергу, позивачем при розгляді справи такі дані не запитувались, факт правомірності перебування поліцейського 17.10.2023 на чергуванні на 188 км. автомобільної дороги Н-22 «Устилуг-Луцьк-Рівне» під сумнів не ставився, заперечення цих обставин в обґрунтування вимог позовної заяви не заявлялись.
Також є помилковими посилання на невідповідність обставин події фіксації швидкісного режиму, оскільки у постанові поліцейського та у відзиві відповідача зазначені різні вимірні позначення швидкості руху транспортного засобу, з огляду на те, що відзив на позовну заяву фактично є викладом позиції щодо позовних вимог та може містити посилання на докази, втім окремо доказом не є, з огляду на що відмінність, про яку зазначено у рішенні суду першої інстанції, не впливає на викладені вище висновки суду.
Таким чином колегія суддів зазначає, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відповідачем проведений у відповідності із порядком, визначеним гл. 22 КУпАП, оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення складена у відповідності до положень ст. 283 КУпАП.
У відповідності до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно положень ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що відповідачем доведено правомірність прийняття оскаржуваної постанови від 17.10.2023 серії БАД № 370702 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, у зв`язку з чим підстави для задоволення позовних вимог відсутні. 
Отже, доводи апеляційної скарги знайшли своє обґрунтоване підтвердження в ході апеляційного розгляду справи та спростовують висновки суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог.
Відповідно до ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позову. 
Керуючись ст. ст. 245, 246, 250, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції - задовольнити.
Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 19.01.2024 по справі № 524/8126/23  скасувати.
Прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовити.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя 		І.М. Ральченко 	
Судді	   	В.В. Катунов    І.С. Чалий