ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2024 року
м. Хмельницький

Справа № 676/2967/14-ц
Провадження № 22-ц/4820/567/24
Провадження № 22-ц/4820/568/24

Хмельницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Корніюк А.П. (суддя – доповідач), П`єнти І.В., Талалай О.І., секретар судового засідання Заворотна А.В.
розглянув в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу №676/2967/14 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 08 липня 2021 року (суддя Семенюк В.В.) про повернення заяви та на ухвалу Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 24 серпня 2023 року (суддя Семенюк В.В.) про виправлення описки у справі за заявою Комунального підприємства «Міськтепловоденергія» про видачу судового наказу.
Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги і матеріали справи, суд
в с т а н о в и в:

Судовим наказом Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 28 квітня 2014 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь КП «Міськтепловоденергія» заборгованість за надані послуги в сумі 2031,11 грн та витрати пов`язані зі сплатою судового збору – 121,80 грн.
Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 08 липня 2021 року заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу від 28 квітня 2014 року по справі №676/2967/14-ц про стягнення заборгованості за надані послуги та витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, повернуто. Та повернуто заявнику ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 113,50 грн.
Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 24 серпня 2023 року виправлено описку, допущену при виготовлені тексту судового наказу Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 28 квітня 2014 року, а саме: у описовій та резолютивній частинах судового наказу зазначено ім`я боржника « ОСОБА_2 » замість « ОСОБА_2 ».
Не погоджуючись із цими ухвалами Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 08 липня 2021 року та від 24 серпня 2023 року, ОСОБА_1 оскаржив їх в апеляційному порядку, посилаючись на порушення судом норм процесуального права. 
Так, апелянт вказує, що 22.06.2021 йому була вручена копія судового наказу від 28.04.2014 і ним 23.06.2021 подана заява про його скасування, а тому вважає, що строк для подання такої заяви ним не пропущений. ОСОБА_1 зазначає, що якщо в матеріалах справи відсутні докази вручення йому копії судового наказу, тому така копія судового наказу йому вручена не була, а отже й перебіг строку на оскарження судового рішення не розпочався. 
Як на підставу для скасування ухвали суду про виправлення описки від 24.08.2023 ОСОБА_1 посилається на те, що міськрайонний суд виправив описку в судовому наказі від 28.04.2014, замінивши ім`я « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_2 », проте в цьому судовому наказі описок не було, адже суд видав судовий наказ заявнику про стягнення коштів з особи, яку в заяві про видачу судового наказу зазначено як « ОСОБА_1 », зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з тим, апелянт вказує, що він ОСОБА_1 та проживає по АДРЕСА_1 і не має жодного відношення до квартири по АДРЕСА_1 .
Отже, ОСОБА_1 просить скасувати ухвали Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 08 липня 2021 року та від 24 серпня 2023 року.
Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.
Справа розглядається в порядку статті 369 ЦПК України без повідомлення учасників справи.
Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Положеннями частини 2 статті 247 ЦПК України передбачено, що у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення. 
Згідно статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим (частина 1 статті 263 ЦПК України). 
Оскаржувані судові рішення відповідають вказаним вимогам.

Щодо ухвали Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 08 липня 2021 року.
Встановлено, що судовим наказом Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 28 квітня 2014 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь КП «Міськтепловоденергія» заборгованість за надані послуги в сумі 2031,11 грн та витрати пов`язані зі сплатою судового збору – 121,80 грн.
В червні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про скасування судового наказу від 28 квітня 2014 року, посилаючись на те, що копію судового рішення ним було отримано лише 22.06.2021 та вказував, що він не має відношення до квартири по АДРЕСА_1 , про яку зазначено в судовому наказі, і поміж того, в судовому рішенні не зазначено, за який саме період з нього стягнуто борг. 
Постановляючи ухвалу щодо повернення заяви ОСОБА_1 про скасування судового наказу, суд першої інстанції виходив із пропуску заявником строку, визначеного законом, для оскарження судового наказу та не надання заявником доказів отримання копії судового наказу від 28.04.2014, а у суду відсутні підстави для поновлення строку на подання заяви про скасування судового наказу.
Колегія суддів погоджується із такими висновками суду першої інстанції, виходячи із наступного. 
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано кожному право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків, зокрема, цивільного характеру. При цьому, особі має бути забезпечена можливість реалізувати указані права без будь-яких перепон чи ускладнень.
Відповідно до статей 104, 105, 106 ЦПК України (в редакції, чинній на момент видачі судового наказу) вбачається, що після видачі судового наказу суд не пізніше наступного дня надсилає його копію боржникові рекомендованим листом із повідомленням (частина 1 статті 104). Одночасно з копією судового наказу боржникові надсилається копія заяви стягувача з копіями доданих до неї документів (частина 2 статті 104). Боржник має право протягом десяти днів з дня отримання копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб (частина 1 статті 105 ). У разі ненадходження від боржника заяви про скасування судового наказу протягом трьох днів після закінчення строку на її подання судовий наказ набирає законної сили і суд видає його стягувачеві для пред`явлення до виконання (частина 1 статті 106).
Згідно з частиною 1 статті 170 ЦПК України (тут і надалі в чинній редакції) боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.
Згідно з частиною 2 статті 171 ЦПК України заява боржника про скасування судового наказу, подана після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 170 цього Кодексу, повертається, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку для подання цієї заяви.
Суд повертає заяву про скасування судового наказу боржнику також встановивши, що заяву подано особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина 1 статті 2 ЦПК України).
Згідно з частиною 1 статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
За змістом частин 1, 3 статті 12 ЦПК України Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина 6 статті 81 ЦПК України). 
Звертаючись до суду 23.06.2021 із заявою про скасування судового наказу від 28 квітня 2014 року, ОСОБА_1 посилався на те, що копію зазначеного судового рішення він отримав лише 22.06.2021, однак доказів на підтвердження зазначених обставин заявник суду першої інстанції не надав.
Разом з тим встановлено, що цивільна справа №676/2967/14-ц, провадження №2н/676/450/14, за заявою КП «Міськтепловоденергія» до ОСОБА_1 про стягнення боргу, знищена у зв`язку із закінченням строків зберігання згідно акту про вилучення для знищення документів, не внесених до Національного архівного фонду від 10.01.2020, що підтверджується довідкою в.о. керівника апарату Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області. 
Також, відповідно до довідкового листа до справи №676/2967/14-ц, один судовий наказ отримано 23.05.2014 та наявний підпис без зазначення прізвища, імені та по батькові особи, яка отримала це судове рішення (а.с.3). 
І врахувавши зазначені обставини та давши оцінку ксерокопії довідки №1196 від 12.05.2021 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, що надана ОСОБА_1 до заяви про скасування судового наказу від 28.04.2014, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про недоведеність заявником обставин на обґрунтування підстав для поновлення строку для подання 23.06.2021 заяви про скасування судового наказу від 28.04.2014.
Відхиляються судовою колегією доводи апеляційної скарги про не врахування міськрайонним судом, що заявнику лише 22.06.2021 в суді була вручена копія судового наказу від 28.04.2014 і протягом 15 днів він мав право подати заяву про його скасування та нелогічність тверджень суду про обов`язок ОСОБА_1 надати докази, що знаходяться в матеріалах справи; а відсутність у матеріалах справи доказів вручення заявнику копії судового наказу є підтвердженням не вручення копії цього судового рішення останньому. 
Адже при знищеній у зв`язку із закінченням строків зберігання цивільної справи №676/2967/14-ц, не наданні заявником при подачі 23.06.2021 заяви про скасування судового наказу доказів щодо дати отримання ним копії судового наказу від 28.04.2014 та при проведенні виконавчих дій по виконавчих провадженнях щодо боржника ОСОБА_1 , стягувачем за якими було та є КП «Міськтепловоденергія» по виконанню судового наказу від 28.04.2014 (відкритті виконавчі провадження 26.01.2015, 31.01.2018, 11.03.2021, 04.06.2021, 02.09.2021, 18.07.2023 стан яких - завершено та 05.12.2023 відкрито виконавче провадження №73500924, де боржником є ОСОБА_1 , а стягувачем – КП «Міськтепловоденергія», що підтверджується відомостями з Автоматизованої системи виконавчого провадження), суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про наявність підстав для повернення заяви про скасування судового наказу. 
Посилання апелянта в апеляційній скарзі на те, що суд першої інстанції безпідставно повернув заяву про скасування судового наказу, колегія суддів не приймає до уваги оскільки, такі доводи зводяться до викладення обставин справи із наданням коментарів та тлумаченням норм чинного законодавства на власний розсуд, висвітлення цих обставин у спосіб, що є зручним для апелянта, що має за мету задоволення апеляційної скарги, а не спростування висновків суду першої інстанції.
Відповідно до статті 89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
І такі дії ОСОБА_1 , апеляційний суд оцінює як намір ухилитися від виконання судового рішення, що є порушенням обов`язковості судових рішень (стаття 18 ЦПК України). 
Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального права при постановленні ухвали від 08 липня 2021 року, що призвели або могли б призвести до неправильного вирішення справи.

Щодо ухвали Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 24 серпня 2023 року.
В серпні 2023 року КП «Міськтепловоденергія» звернулося до суду із заявою про виправлення допущену в судовому наказі Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 28 квітня 2014 року описку, вказавши правильно ім`я боржника « ОСОБА_2 » замість невірного « ОСОБА_2 ».
Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 24 серпня 2023 року заяву представника заявника КП «Міськтепловоденергія» Рудої В.О. задоволено. Виправлено описку, допущену при виготовлені тексту судового наказу Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 28 квітня 2014 року , а саме, у описовій та резолютивній частинах судового наказу ухвалено зазначити ім`я боржника « ОСОБА_2 » замість « ОСОБА_2 ».
Задовольняючи заяву про виправлення описки, суд першої інстанції виходив з допущення під час винесення судового наказу від 28 квітня 2014 року описки у імені боржника, яка підлягає виправленню.
Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції враховуючи таке.
Згідно частини 1 статті 173 ЦПК України суд може внести виправлення до судового наказу, визнати його таким, що не підлягає виконанню, або відстрочити або розстрочити виконання судового наказу в порядку, встановленому статтями 432, 435 цього Кодексу.
Відповідно до частини 1 статті 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.
При цьому, вирішуючи питання про виправлення помилок, допущених у виконавчому документі, суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності.
Верховний Суд у постанові від 14 січня 2019 року в справі № 369/8367/16-ц, провадження № 61-10808св18, виклав правовий висновок, згідно якого описки - це помилки, зумовлені неправильним написанням слів. Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належить написання прізвищ та імен, адрес, найменувань спірного майна, зазначення дат та строків. Не є опискою граматичні помилки, які не спотворюють текст судового рішення та не призводять до його неправильного сприйняття. Верховний Суд зауважив, що суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудність.
Суд першої інстанції, оцінивши у відповідності до вимог статті 89 ЦПК України надані заявником докази: копії постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 04.08.2023, витягу №492/04-17 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 11.02.2022, врахувавши дані паспорта ОСОБА_1 дійшов вірного висновку про допущення судом при винесені судового наказу описки у зазначені імені боржника « ОСОБА_2 » замість вірного « ОСОБА_2 » та необхідність виправлення такої описки. 
І виправлення судом описки у судовому рішенні не зачіпається суть виданого 28.04.2014 Кам`янець – Подільським міськрайонним судом Хмельницької області судового наказу. 
Не свідчать про відсутність описки в судовому наказі від 28 квітня 2014 року та є голослівними посилання у апеляційній скарзі на те, що при постановленні оскаржуваної ухвали суд першої інстанції не врахував, що в судовому наказі від 28 квітня 2014 року про стягнення з « ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги» описок не було, адже КП «Міськтепловоденергія» звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення саме з « ОСОБА_1 » суми заборгованості, про що міськрайонний суд і видав судовий наказ. Адже доказів на підтвердження цієї обставини ОСОБА_1 не надано, а цивільна справа №676/2967/14-ц знищена у зв`язку із закінченням строків зберігання. 
Посилання апелянта на те, що суд першої інстанції видав судовий наказ про стягнення заборгованості за надані послуги з ОСОБА_1 , який проживає за адресою по АДРЕСА_1 , проте останній відношення до цієї квартири не має, адже зареєстрований по АДРЕСА_1 не приймаються до уваги колегією суддів так як ці обставини не були предметом розгляду заяви КП «Міськтепловоденергія» про виправлення описки.
Отже, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав вважати, що міськрайонним судом допущені порушення норм процесуального права при постановленні судового рішення від 24 серпня 2023 року.
Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що оскаржувані ухвали є законними та обґрунтованими, постановлені з дотриманням судом норм процесуального права і підстав для їх скасування в межах доводів апеляційної скарги не встановлено.
Керуючись ст.ст. 374, 375, 382 – 384, 389, 390 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 08 липня 2021 року та ухвалу Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 24 серпня 2023 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку в частині щодо поверненні заяви заявникові.
Повне судове рішення складено 13 березня 2024 року.

Судді                                          А.П. Корніюк

                                                І.В. П`єнта

О.І. Талалай