КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ  СУД  
                                  
Справа № 754/5918/23
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/449/2024
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ
06 березня 2024 року                                                                                               м. Київ
     Київський апеляційний суд в складі колегії суддів 
судової палати з розгляду цивільних справ:
                                                                                 
                                    судді-доповідача     Болотова Є.В.,
                                                     суддів:     Кулікової С.В., Музичко С.Г.,                                                                  
                                         при секретарі      Даньшиній І.Ю.
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 , третя особа: товариство з обмеженою відповідальністю                «Крок-ТТЦ» про захист прав споживачів,
за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 21 вересня 2023 року, ухваленого під головуванням судді Панченко О.М.,-
 
  встановив:
 
У травні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду із названим позовом.
Позивач просила: розірвати договір купівлі-продажу кавомашини фірми Krups , модель «EVIDENCE ECO-DESIGN» серійний номер: ЕА897В10/70С-3722, який було укладено між нею та ФОП ОСОБА_2 ; стягнути з ФОП              ОСОБА_2 на її користь кошти сплачені за договором купівлі-продажу кавомашини у розмірі 18 697 грн 00 коп.; стягнути з ФОП ОСОБА_2 витрати на правову допомогу у розмірі 8 500 грн 00 коп.; стягнути з ФОП ОСОБА_2 30 000 грн 00 коп. завданої моральної шкоди.
Позов обґрунтований тим, що 18 березня 2023 року ОСОБА_1 здійснила покупку кавомашини фірми Krups модель «EVIDENCE ECO-DESIGN» серійний номер: ЕА897В10/70С-3722 в інтернет-магазині на сайті: ІНФОРМАЦІЯ_2 , власником магазину є ФОП ОСОБА_2 
21 березня 2023 року звернулась до сервісного центру ТОВ «Крок-ТТЦ»  для сервісного гарантійного обслуговування кавомашини.
У той же день ОСОБА_1 отримала висновок № 794341/210323, у якому було зазначено, що надана нею кавомашина відсутня в базі тих які офіційно поставляються в Україну, у зв`язку з чим їй було відмовлено у гарантійному обслуговуванні.
ОСОБА_1 повторно звернулась до ФОП ОСОБА_2 з вимогою повернути грошові кошти за товар, який має істотний недолік та ввезений на територію України з порушенням законодавства. Відповідачем було відмовлено у поверненні коштів за товар.
 Звертаючись до суду позивач просила розірвати договір купівлі-продажу та повернути оплату за товар, посилаючись на порушення ФОП ОСОБА_2 її прав як споживача.
Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 21 вересня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 залишено без задоволення.
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
В судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник підтримали доводи апеляційної скарги.
ОСОБА_2 та його представник заперечили проти апеляційної скарги.
Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що на момент передачі товару покупцеві та після користування кавомашиною, не було виявлено недоліків товару, в розумінні ст. 678 ЦК України і Закону України "Про захист прав споживачів". ОСОБА_1 не надала доказів звернення до авторизованого сервісного центру для встановлення недоліків товару та причини їх виникнення. ТОВ «ГРУП СЕБ Україна» повідомило позивача про те, що висновок про відмову в гарантійному ремонті кавомашини, було видано помилково.
Оскільки вимоги позову про стягнення моральної шкоди є похідними від вимог про розірвання договору та стягнення коштів за договором купівлі-продажу каво машини, відтак суд прийшов до висновку про відмову у їх задоволенні.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду.
Встановлено, що 18 березня 2023 року ОСОБА_1 здійснила покупку кавомашини фірми Krups модель «EVIDENCE ECO-DESIGN» серійний номер: ЕА897В10/70С-3722 в інтернет-магазині на сайті: ІНФОРМАЦІЯ_2 , власником магазину є ФОП ОСОБА_2 .
Вартість товару становила 18 697 грн 00 коп., що підтверджується копією товарного чеку № 77205 від 18 березня 2023 року.
ОСОБА_1 вказувала, що під час огляду кавомашини не було помічено зовнішніх дефектів, подряпин чи пошкоджень. Після того як вона зробила 3 чашки кави кавомашина припинила працювати, на дисплеї почала світитися позначка у вигляді червоного трикутника, що вказувало про несправність у роботі.
Позивач звернулася до продавця та повідомила про несправність, який направив її до авторизованого сервісного центру Кrups.
21 березня 2023 року звернулась до сервісного центру ТОВ «Крок-ТТЦ»  для сервісного гарантійного обслуговування кавомашини.
У той же день ОСОБА_1 отримала висновок № 794341/210323, у якому було зазначено, що надана нею кавомашина відсутня в базі тих які офіційно поставляються в Україну, у зв`язку з чим їй було відмовлено у гарантійному обслуговуванні.
ОСОБА_1 повторно звернулась до ФОП ОСОБА_2 з вимогою повернути грошові кошти за товар, який має істотний недолік та ввезений на територію України з порушенням законодавства. Відповідачем було відмовлено у поверненні коштів за товар.
Листом від 30 березня 2023 року ТОВ «ГРУП СЕБ Україна» повідомило позивача про те, що висновок про відмову в гарантійному ремонті кавомашини від 21 березня 2023 видано помилково. Апарат підлягає гарантійному сервісному обслуговуванню.
Обґрунтовуючи позов,  ОСОБА_1 зазначила, що відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів» позивач має право на розірвання договору купівлі-продажу та повернення оплати. У зв`язку із протиправною поведінкою відповідача їй завдано моральну шкоду. Оскільки придбана кавомашина відсутня в базі тих, які офіційно поставляються в Україну, вона не може бути відремонтована в гарантійних сервісних центрах, відтак недолік товару не може бути усунутий. 
Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов`язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: 1) розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар.
Згідно п. 5 ч. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» гарантійний строк - це строк, протягом якого виробник (продавець, виконавець або будь-яка третя особа) бере на себе зобов`язання про здійснення безоплатного ремонту або заміни відповідної продукції у зв`язку з введенням її в обіг.
Підставою для задоволення вимоги про розірвання договору та повернення сплаченої суми за товар, є істотний недолік цього товару, який робить неможливим його використання в цілому.  
Істотний недолік - недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак: а) він взагалі не може бути усунутий; б) його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів; в) він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором. (п. 12 ч. 1 Закону України «Про захист прав споживачів»).
Відповідно до ч. 1 ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Згідно ч. 2 ст. 678 ЦК України у разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов`язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з`явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором:відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми; вимагати заміни товару.
Згідно з ч. 1 ст. 6 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виробник, виконавець) зобов`язаний передати споживачеві продукцію належної якості, а також надати інформацію про цю продукцію.
Підставою для задоволення вимоги ОСОБА_1 про розірвання договору та повернення сплаченої суми за товар, є істотний недолік цього товару, який робить неможливим його використання в цілому.  
Матеріали справи не містять доказів на підтвердження факту продажу відповідачем позивачу товару з істотними недоліками.
Звертаючись до суду, ОСОБА_1 зазначила, що під час огляду кавомашини не було помічено зовнішніх дефектів, подряпин чи пошкоджень.
Натомість матеріали справи містять акт виконаних робіт № 364546 від 25 березня 2023 року, яким встановлено, що позивачем «був увімкнений цикл/програма з очищення системи кава (дивись інструкцію), можливо випадково - завершення». ТОВ «ДТС» зазначило, що вказаний акт не є підставою для повернення товару виробнику.
Відтак, жодної поломки чи недоліку кавомашини встановлено не було.
ОСОБА_1  до суду не надала інших висновків чи актів сервісних центрів на підтвердження того, що куплена нею кавомашина містила недоліки, які роблять неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення.
Посилання в апеляційні скарзі на висновок № 794341/210323 від 21 березня 2023 року, як на доказ наявності недоліку кавомашини, колегія суддів оцінює критично, оскільки листом від 30 березня 2023 року ТОВ «ГРУП СЕБ Україна» повідомило позивача про те, що висновок про відмову в гарантійному ремонті кавомашини від 21 березня 2023 видано помилково.
Таким чином, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення вимоги ОСОБА_1 про розірвання договору та повернення сплаченої суми за товар, оскільки недоліки кавомашини на момент її передачі та після користування відсутні.
Оскільки судом не встановлено підстав для розірвання договору та повернення коштів за товар, позов в частині стягнення моральної шкоди також задоволенню не підлягає.
Доводи апеляційної скарги про те, що позивачем було надано квитанцію до прибуткового касового ордеру № 20 від 04 квітня 2023 року, колегія суддів оцінює критично, оскільки в матеріалах справи відсутня вказана квитанція.
Інші доводи апеляційної скарги також не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції допущено порушення норм матеріального або неправильне застосування норм процесуального права.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Частиною 3 статті 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку із розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів. Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Згідно ч.ч. 2, 3, 4 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У заяві про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу ОСОБА_2 просить стягнути з ОСОБА_1 на користь відповідача витрати на правничу допомогу у розмірі 15 000 грн 00 коп.
На підтвердження витрат на правничу допомогу ОСОБА_2 надано: угоду № 629 від 31 травня 2023 року про надання правових послуг;  угоду № 644 від 28 лютого 2024 року про надання правових послуг; платіжну інструкцію № 0.0.3031011437.1 від 05 червня 2023 року; платіжну інструкцію № 0.0.3506862983.1 від 04 березня 2024 року; акт прийому-передачі послуг професійної правничої допомоги від 21 вересня 2023 року; попередній акт прийому-передачі послуг професійної правничої допомоги від 05 березня 2024 року.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19).
Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.
З урахуванням критеріїв співмірності складності справи та обсягу і складності виконаної адвокатом роботи, виходячи з конкретних обставин даної справи, беручи до уваги, що дана справа не є унікальною та не потребувала значного часу для вивчення апеляційної скарги та підготовки до участі в судовому засіданні, колегія суддів вважає, що зазначені ОСОБА_2 витрати на правничу допомогу в розмірі 15 000 грн 00 коп. є завищеними та не достатньо обґрунтованими.
Крім того, при визначення розміру витрат на правничу допомогу колегія суддів не бере до уваги докази понесених витрат в суді першої інстанції.  
Так, у відзиві на позовну заяву ОСОБА_2 зазначено, що розрахунок понесених витрат на правничу допомогу ним буде надано під час розгляду справи. Проте, із заявою про стягнення витрат на правову допомогу разом із доказами понесених витрат відповідач до суду першої інстанції не звертався.
Отже, колегія суддів вважає, що з  ОСОБА_1 на користь  ОСОБА_2 підлягають стягненню витрати на правничу допомогу у розмірі                               1 000 грн 00 коп. 
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду від              21 вересня 2023 року ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, відтак підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги немає.
Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 382 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-         
   постановив:
 
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Деснянського районного суду міста Києва від 21 вересня                    2023 року залишити без змін. 
Заяву ОСОБА_2 про стягнення витрат на правничу допомогу задовольнити частково.
 Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на правничу допомогу в розмірі 1 000 грн 00 коп.
В іншій частині відмовити.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного судового рішення.
 
Повний текст складено 13 березня 2024 року.

 
Суддя-доповідач                                                                                            Є.В. Болотов 

 

Судді:                                                                                                              С.В.Кулікова

  

                                                                                                                        С.Г. Музичко