П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

18 січня 2024 р.	м. Одеса	Справа № 420/12562/23	

Перша інстанція: суддя Василяка Д.К.,

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
судді-доповідача – Турецької І. О.,
суддів – Градовського Ю. М. Шеметенко Л. П.
за участі секретаря – Алексєєвої Н. М.

представника Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків – Франчук Я. Р.;

представника ТОВ «КАНТАРЕЛЛ Україна» - адвокат Станков С. С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2023 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КАНТАРЕЛЛ Україна» до Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

У травні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «КАНТАРЕЛЛ Україна» (далі – ТОВ «КАНТАРЕЛЛ Україна») звернулося до суду першої інстанції з позовом до Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (далі – МУ ДПС по роботі з великими платниками податків) в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 21.11.2022 форми «С» за №956/Ж10/31-00-07-03-02-20 про застосування штрафних (фінансових) санкцій за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності в сумі 6  858  932, 59 грн.

Обґрунтування позову складається з такого.
ТОВ «КАНТАРЕЛЛ Україна» не погоджується зі встановленим, в акті податкової перевірки, порушенням частини 2 статті 13 Закону України «Про валюту та валютні операції» від 21.06.2018 №2473-VIII (далі – Закон №2473-VIII), в частині недотримання нерезидентом STARTNAFTA OU (Естонія) граничних строків розрахунків за контрактами від 11.03.2021 №1503/21-2; від 01.04.2021 №0104/2021; від 21.04.2021 №2104/2021 на загальну суму 389 098, 50 євро.
Підставами для такого висновку, позивач зазначає укладення договорів відступлення права вимоги (цесії), угоди про зарахування зустрічних однорідних вимог, за змістом яких в одному правочині STARTNAFTA OU (Естонія) виступає кредитором, а ТОВ «КАНТАРЕЛЛ Україна» боржником, а в іншому правочині STARTNAFTA OU (Естонія) виступає боржником, а ТОВ «КАНТАРЕЛЛ Україна» кредитором.
Покликаючись на Інструкцію про порядок валютного нагляду банків за дотриманням резидентами граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів, затвердженої постановою Правління Національного банку України 02.01.2019 №7 (далі – Інструкція №7), ТОВ «КАНТАРЕЛЛ Україна»  вказує, що банк має право завершити здійснення валютного нагляду за дотриманням резидентами граничних строків розрахунків, зокрема, за наявності документів про припинення зобов`язань за операціями з експорту, імпорту товарів зарахуванням зустрічних однорідних вимог у разі дотримання сукупності таких умов:
вимоги випливають із взаємних зобов`язань між резидентом і нерезидентом, які є контрагентами за цими операціями;
вимоги однорідні; 
строк виконання за зустрічними вимогами настав або не встановлений, або визначений моментом пред`явлення вимоги;
між сторонами не було спору щодо характеру зобов`язання, його змісту, умов виконання.
За такого правового регулювання, позивач вважає, що зарахування зустрічних однорідних вимог за контрактами від 11.03.2021 №1503/21-2, від 01.04.2021 №0104/2021, від 21.04.2021 №2104/2021, укладеними з нерезидентом  STARTNAFTA OU,  припинило зобов`язання за операціями з експорту та імпорту товару, а відтак відсутні, з його боку, порушення граничних строків розрахунків при здійсненні зовнішньоекономічних операцій. 
Також ТОВ «КАНТАРЕЛЛ Україна»  просило поновити йому строк звернення до суду, який був пропущений у зв`язку з хворобою його керівника. До письмової заяви про поновлення строку звернення до суду, позивач надав належим чином завірені, від медичної установи, копії документів.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2023 року, ухваленого за правилами загального позовного провадження, позов ТОВ «КАНТАРЕЛЛ Україна» задоволено.
Суд визнав протиправним та скасував податкове повідомлення рішення форми «С» вiд 21.11.2022 №956/Ж10/31-00-07-03-02-20.
Вирішуючи спір по суті та задовольняючи позов про скасування оскаржуваного податкового повідомлення - рішення, суд першої інстанції, керувався таким.

Проаналізувавши норми Цивільного кодексу України (далі – ЦК України), суд першої інстанції вважав, що зарахування зустрічних однорідних вимог є способом припинення одночасно двох зобов`язань: в одному - одна сторона є кредитором, а інша - боржником, а в другому - навпаки (боржник у першому зобов`язанні - є кредитором у другому). 
Суд першої інстанції дійшов висновку, що вимоги між ТОВ «КАНТАРЕЛЛ Україна»  та STARTNAFTA OU є зустрічними, так як вони виникли із взаємних зобов`язань між двома правочинами в яких сторонами є одні й ті ж особи, а саме: в одному правочині - STARTNAFTA OU виступає кредитором, а ТОВ «КАНТАРЕЛЛ Україна»  є боржником, а в іншому правочині STARTNAFTA OU виступає боржником, а ТОВ «КАНТАРЕЛЛ Україна» - кредитором.
На його думку, припинення зобов`язання шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог, є складовою гарантованого Конституцією України права на свободу підприємницької діяльності та може бути обмежено виключно законами України.
В цій справі, як указав суд, зобов`язання сторін по вищевказаним правочинам виражаються у зобов`язанні сплатити грошові кошти, які були переведені за договором про відступлення вимоги в єдину валюту (євро). 
Покликаючись на статтю 184 ЦК України, суд зазначив, що  річ є визначеною родовими ознаками, якщо вона має ознаки, властиві усім речам того ж роду, та вимірюється числом, вагою, мірою.
Узагальнюючи наведене, керуючись підпунктом 5 пункту 10 розділу III Інструкції №7, суд першої інстанції дійшов висновку про припинення зобов`язань за операціями з експорту та імпорту товару у зв`язку  із зарахуванням зустрічних однорідних вимог за контрактами від 11.03.2021 за №1503/21-2, від 01.04.2021 за №0104/2021, від 21.04.2021 за №2104/2021, укладеними ТОВ «КАНТАРЕЛЛ Україна» з нерезидентом STARTNAFTA OU, а також про відсутність, з боку ТОВ «КАНТАРЕЛЛ Україна», порушень граничних строків розрахунків при здійсненні зовнішньоекономічних операцій.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та відзиву.

Вважаючи рішення суду першої інстанції незаконним та необґрунтованим, МУ ДПС по роботі з великими платниками податків, в апеляційній скарзі просить його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Обґрунтування апеляції складається з такого. 

По – перше, скаржник не погоджується з тим, що існували поважні причини для поновлення позивачу строку звернення до суду з даним позовом. 
Так, скаржник заявляє, що позивач використав досудовий порядок вирішення даного спору, звернувшись до ДПС України зі скаргою про скасування спірного податкового повідомлення – рішення, а тому у нього був місячний строк для звернення до суду, з моменту отримання рішення за результатом розгляду його скарги.
Водночас, за поясненнями скаржника, отримавши відповідне рішення від ДПС України 16.03.2023, ТОВ «КАНТАРЕЛЛ Україна»   звернулося до суду лише 31.05.2023, тобто з пропуском відповідного строку. Не є непереборними та пов`язані з істотними перешкодами, на думку МУ ДПС по роботі з великими платниками податків, обставини запровадження в країні воєнного стану та хвороба керівника ТОВ «КАНТАРЕЛЛ Україна» .

По – друге, МУ ДПС по роботі з великими платниками податків указує на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права.
Так, скаржник погоджується з тим, що за правилами цивільного та господарського судочинства зобов`язання припиняються  частково або в повному обсязі, зокрема зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги.
Поряд з цим, на його думку, однорідність вимог визначається їхньою правовою природою та матеріальним змістом (вираженням) і не залежить від підстав, що зумовили виникнення зобов`язань. Це означає, що вимоги вважаються однорідними, якщо зобов`язання сторін стосовно одна до одної мають бути виконані   однаково, тоді як підстави виникнення зобов`язань можуть бути різними.
За таких умов, на переконання скаржника, вимоги, які мають грошовий характер, але виражені в різних валютах, не можна вважати однорідними.
Пояснюючи обставини справи, МУ ДПС по роботі з великими платниками податків зазначило, що між ТОВ «КАНТАРЕЛЛ Україна» (Постачальник) та нерезидентом STARTNAFTA OU (Естонія) (Покупець) укладено ряд експортних контрактів на поставку боби, сої. За вказаними контрактами оплата за товар здійснюється в євро. Валютна виручка, за оплату поставленої продукції, за відповідними контрактами на банківські рахунки ТОВ «КАНТАРЕЛЛ Україна»   не надходила.  
Окрім того, за імпортним контактом між постачальником, в особі ТОВ «ЛАК ОІЛ» (LLC «Lacq Oil») (Киргизстан), та Покупцем, в особі ТОВ «КАНТАРЕЛЛ Україна», розрахунки за відвантажений товар (бітум)  повинні здійснюватися в доларах США.   Оплата за отриманий товар ТОВ «КАНТАРЕЛЛ Україна»   не здійснювалася.
Скаржник вважає, що до заліку  неправомірно було прийнято STARTNAFTA OU (Естонія) заборгованість ТОВ «КАНТАРЕЛЛ Україна»  перед    LLC «Lacq Oil» (Киргизстан), який не є стороною за контрактами від 11.03.2021 за №1503/21-2, від 01.04.2021 за №0104/2021, від 21.04.2021за №2104/2021.
Покликаючись на правову позицію Верховного Суду, що викладена в постановах від 27.08.2019 у справі №914/260/18, від 30.09.2022  у справі №640/3510/19, від 01.10.2029  у справі №910/12968/17, МУ ДПС по роботі з великими платниками податків наголошує, що у разі коли зобов`язання сторін за договорами підлягають виконанню у різних валютах, такі вимоги не можна вважати однорідними.

У відзиві на апеляцію представник ТОВ «КАНТАРЕЛЛ Україна», адвокат Станков С.С. указує, що не погоджується з правовою позицією контролюючого органу, вважає, що, при ухвалення оскаржуваного рішення, суд першої інстанції   дотримався норм процесуального та матеріального права.
Вважає, що покликання скаржника на постанову Верховного Суду від 30.10.2018 у справі №916/3217/16  є необґрунтованим, адже спір не є аналогічним, оскільки стосується виконання умов договору банківського вкладу та кредитних договорів.
Поряд з цим, адвокат вважає доречним звернути увагу на постанову Верховного Суду від 31.01.2020 у справі №1340/3649/18, де наголошено, що резидент є вільним у виборі форми розрахунків за зовнішньоекономічними операціями з поміж тих, що не суперечать законам України.

У суді апеляційної інстанції представник МУ ДПС по роботі з великими платниками податків Франчук Я.Р. підтримав доводи апеляції та просив її задовольнити.
Представник ТОВ «КАНТАРЕЛЛ Україна» адвокат Станков С.С. заперечував проти задоволення апеляції, просив залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Фактичні обставини справи.

Основним видом економічної діяльності ТОВ «КАНТАРЕЛЛ Україна»   за КВЕД 46.71 є оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами.
МУ ДПС по роботі з великими платниками податків на підставі наказу №48Ж1 від 12.09.2022 провело документальну позапланову невиїзну перевірку ТОВ «КАНТАРЕЛЛ Україна»  з питань дотримання вимог валютного законодавства при здійсненні зовнішньоекономічних операцій за контрактами (договорами) від 11.03.2021 №1503/21-2, від 01.04.2021 №0104/2021, від 21.04.2021 №2104/2021.
За результатами перевірки 17.10.2022 складено акт №930/Ж5/31-00-07-03-02-15/42815951, в якому зазначено про порушення ТОВ «КАНТАРЕЛЛ Україна»  частини 2 статті 13 Закону №2473-VIII та пункту 21 розділу ІІ Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, затвердженого постановою Правління Національного банку України  02.01.2019 №5 (далі – Положення №5), в частині ненадходження валютної виручки на загальну суму 389 098,50 євро за контрактами від 11.03.2021 №1503/21-2, від 01.04.2021 №0104/2021, від 21.04.2021 №2104/2021, укладених з нерезидентом STARTNAFTA OU, Естонія.
Описуючи дані порушення контролюючий орган зазначив, що ТОВ «КАНТАРЕЛЛ Україна»   (Продавець) уклало  контракти  на поставку соєвих бобів від 11.03.2021 №1503/21-2, від 01.04.2021 №0104/2021, від 21.04.2021 №2104/2021 з нерезидентом STARTNAFTA OU, Естонія (Покупець),  в особі члена правління Свеченко Олександра.
Всього, на виконання вищенаведених контрактів з нерезидентом STARTNAFTA OU, Естонія ТОВ «КАНТАРЕЛЛ Україна»,  здійснило експорт сої на загальну суму 389 098,50 євро, що еквівалентно  12 951 499,77 грн. 
Валютна виручка на банківські рахунки ТОВ «КАНТАРЕЛЛ Україна» не надходила.
Також контролюючий орган установив, що 13.04.2021, між ТОВ «КАНТАРЕЛЛ Україна» та ТОВ «ЛАК ОІЛ» (LLC «Lacq Oil»), м. Бішкек, Киргизстан, було укладено контракт купівлі-продажу бітуму у сумі 707 827,60 доларів США, що еквівалентно 634 140,48 євро.
На виконання умов даного контракту, нерезидентом LLC «Lacq Oil», Киргизстан здійснений імпорт товару на загальну суму 707 827,60 доларів США, що еквівалентно  18 761 942,20 грн. 
Оплату за отриманий товар ТОВ «КАНТАРЕЛЛ Україна» на банківський рахунок в уповноваженому банку нерезидента LLC «Lacq Oil», Киргизстан не здійснило.
Далі, 10.02.2022 між ТОВ «КАНТАРЕЛЛ Україна», STARTNAFTA OU (Естонія) та LLC «Lacq Oil» (Киргизстан)  був укладений договір відступлення права вимоги (цесії) №10-02-22 та  додаткова угода №1 до цього договору.
Відповідно до умов зазначеного договору та додаткової угоди №1, LLC «Lacq Oil» (Киргизстан)  (Цедент) та STARTNAFTA OU Естонія (Цесіонарій) та ТОВ «КАНТАРЕЛЛ Україна» (Боржник) керуючись статтями 612-519 Цивільного кодексу України встановили: 
Цедент відступає Цесіонарію, а Цесіонарій набуває право вимоги, належне Цеденту, і стає Кредитором за зобов`язаннями, що виникли з контракту купівлі-продажу бітуму від 13.04.2021, укладеному між Цедентом і Боржником. 
На дату відступлення права вимоги Цесіонарій набуває право вимагати від Боржника оплати заборгованості в розмірі 707 827, 60 доларів  США, що еквівалентно 634 140,48 євро, керуючись коефіцієнтом співвідношення валют (кросс курс) 1,1162,  на дату укладення цього договору. 
11.02.2011 між STARTNAFTA OU, Естонія (Сторона 1), в особі члена правління Свеченко О. та «КАНТАРЕЛЛ Україна» (Сторона 2) в особі директора Єльмуразаева Б. була укладена угода про зарахування зустрічних однорідних вимог №1.
Відповідно до змісту вказаної угоди Сторона 1 і Сторона 2, маючи одна до одної зустрічні вимоги, строк виконання яких настав, дійшли згоди на підставі статті  601 Цивільного кодексу України про зарахування таких зустрічних однорідних вимог, що випливають із нижчезазначений договорів, у яких Сторона 1 і Сторона 2 є Сторонами:

а) контракт купівлі-продажу бітуму BND 60/90 №B-030556 від 13.04.2021, укладений між нерезидентом LLC «Lacq Oil» (Киргизстан) і Стороною 1, дебіторська заборгованість LLC «Lacq Oil» (Киргизстан) була відступлена Стороні 1 на підставі договору відступлення права вимоги (цесії) №10-02-22 від 10.02.2022, укладеного LLC «Lacq Oil» (Киргизстан) та Стороною 1 в розмірі 634 140,48 євро.
За договором відступлення права вимоги ((цесії) №10-02-22 від 10.02.2022 Сторона 1 є Кредитором, а Сторона 2 є Боржником при виконання грошового зобов`язання в сумі 634  140,48 євро;
б) за контрактами від 11.03.2021 №1503/21-2, від 01.04.2021 №0104/2021, від 21.04.2021 №2104/2021, 21.05.2021 №2105/2021, від 28.04.2021 №2804/2021, від 02.03.2021 №SN-1, від 01.10.2021 №0110/2021, від 07.10.2021 №0710/2021 укладеними між Стороною 1 i Стороною 2, Сторона 2 є Кредитором, а Сторона 1 - Боржником.
Загальна кредиторська заборгованість за наведеними контрактами складає 773 980,00 євро.
З моменту набрання чинності договору відступлення права вимоги (цесії) №10-02-22 від 10.02.2022 зобов`язання Сторони 2 перед Стороною 1 за наведеними вище контрактами в сумі 634  140,48 євро вважаються виконаними повністю.

Проаналізувавши, встановлені обставини, посадові особи, що здійснювали перевірку, дійшли висновку, що ТОВ «КАНТАРЕЛЛ Україна»  порушило вимоги частини 2 статті 13 Закону №2473-VIII за контрактами  від 11.03.2021 №1503/21-2, від 01.04.2021 №0104/2021, від 21.04.2021 №2104/2021 оскільки валютна виручка за контрактами не надходила на банківські рахунки резидента - платника податків.
Підставами для цього, контролюючий орган заявив, що зобов`язання сторін за контрактами від 11.03.2021 №1503/21-2, від 01.04.2021 №0104/2021, від 21.04.2021 №2104/2021 та контрактом купівлі-продажу бітуму BND 60/90 від 13.04.2021 №B 030556 підлягають виконанню у різних валютах - євро та доларах США, а відтак такі вимоги не можна вважати однорідними з огляду на те, що євро та долар США  (хоч і є грошовими коштами) є різними валютами, які згідно з умовами вказаних договорів не є рівнозначними.
Покликаючись на Інструкцію №7, контролюючий орган також зазначив, що вимоги повинні бути зустрічними, тобто такими, що виникають із взаємних зобов`язань між двома особами, тоді як у даних правовідносинах відбулась заміна кредитора. 
На його думку, зарахуванню підлягають лише зустрічні вимоги, що виникають з кількох різних зобов`язань, натомість до заліку неправомірно була прийнята заборгованість ТОВ «КАНТАРЕЛЛ Україна» перед LLC «Lacq Oil», який не є стороною контрактів від 11.03.2021 №1503/21-2,  01.04.2021 №0104/2021,  21.04.2021 №2104/2021.
Ураховуючи ненадходження валютної виручки на загальну суму 389 098,50 євро за контрактами від 11.03.2021 №1503/21-2, від 01.04.2021 №0104/2021, від 21.04.2021 №2104/2021, укладених з нерезидентом STARTNAFTA OU, контролюючий орган нарахував ТОВ «КАНТАРЕЛЛ Україна»  пеню за кожний день прострочення в розмірі 0,3 відсотка суми  неодержаних грошових коштів за договорами.
ТОВ «КАНТАРЕЛЛ Україна», не погоджуючись з висновками акта перевірки, подало до МУ ДПС по роботі з великими платниками податків заперечення, зазначивши, що вимоги між ним та STARTNAFTA OU є зустрічними, так як  виникають із взаємних зобов`язань, в яких сторонами є одні й ті ж особи, при цьому в одному зобов`язанні STARTNAFTA OU виступає кредитором, а ТОВ «КАНТАРЕЛЛ Україна» боржником, а в іншому зобов`язанні STARTNAFTA OU виступає боржником, а ТОВ «КАНТАРЕЛЛ Україна» - кредитором.
Із даною правовою позицією платника податків МУ ДПС по роботі з великими платниками податків не погодилося та прийняло податкове повідомлення-рішення форми «С» від 21.11.2022 №956/Ж10/31-00-07-03-02-20, яким за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності,  нарахувало  ТОВ «КАНТАРЕЛЛ Україна»  пеню у розмірі 6 858 932, 59 грн.
ТОВ «КАНТАРЕЛЛ Україна» оскаржило, наведене вище податкове повідомлення – рішення, до ДПС України.
За результатом розгляду скарги,  прийнято рішення від 09.03.2023 №5802/6/99-00-06-01-02-06 про залишення її без задоволення, а податкове повідомлення рішення без змін. Дане рішення отримано платником податків 16.03.2023.

Джерела правового регулювання (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та оцінка суду апеляційної інстанції доводів апеляції і висновків суду першої інстанції.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що відсутні підстави для задоволення апеляції, з огляду на таке.

Відповідаючи на довід апеляції про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що виразилося в необґрунтованому висновку про відсутність підстав залишати позов ТОВ «КАНТАРЕЛЛ Україна» без розгляду, у зв`язку з порушенням строку звернення до суду, колегія суддів зазначає таке.  
Як згадувалося вище, ТОВ «КАНТАРЕЛЛ Україна», не погоджуючись зі спірним податковим повідомленням рішенням, скористалося процедурою його адміністративного оскарження до ДПС України.
16.03.2023 ТОВ «КАНТАРЕЛЛ Україна» отримало рішення ДПС України про відмову в задоволенні скарги  щодо скасування податкового повідомлення-рішення від 21.11.2022 форми «С» за  №956/Ж10/31-00-07-03-02-20 про застосування штрафних (фінансових) санкцій за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності в сумі 6  858  932, 59 грн.
Відповідно до пункту 56.19 статті 56 Податкового кодексу України, у разі коли до подання позовної заяви проводилася процедура адміністративного оскарження, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов`язання протягом місяця, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження відповідно до  пункту 56.17 цієї статті.
Як вбачається з матеріалів справи з позовом до суду ТОВ «КАНТАРЕЛЛ Україна» звернулося 31.05.2023, тобто з пропуском строку звернення до суду.

Звернувшись до позиції Верховного Суду, яка, зокрема, викладена в постанові від 27.04.2023 у справі № 520/18079/21, колегія суддів зазначає, що при вирішенні питання про поновлення строку, в межах кожної конкретної справи, суд надає оцінку обставинам, які слугували перешкодою для своєчасного звернення до суду, у взаємозв`язку із: тривалістю строку, який пропущено; поведінкою сторони протягом цього строку; діями, які він вчиняв, і чи пов`язані вони з готуванням до звернення до суду та повинен оцінювати їх в сукупності.
Отож, оцінюючи обставини, які слугували перешкодою для своєчасного звернення до суду, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що хвороба керівника ТОВ «КАНТАРЕЛЛ Україна», в період 14.04.2023 по 30.05.2023 є поважною причиною для його поновлення.   Обставини непрацездатності керівника підтверджені достовірними доказами.
Колегія суддів звертає увагу, що останнім днем для подання позову про оскарження спірного податкового повідомлення – рішення являлося 17.04.2023, проте, вже 14.04.2023, керівник підприємства, який наділений правом приймати рішення, в тому числі щодо звернення до суду за захистом своїх прав, а також, якому належить право підпису, захворів. Тривалість  пропуску строку звернення до суду склала 44 дні.
Як зазначив у судовому засіданні адвокат Станков С.С., у зв`язку з військовою агресією РФ, практично усі працівники ТОВ «КАНТАРЕЛЛ Україна» знаходяться за кордоном та працюють віддалено, в м. Одесі лише залишився керівник, а відтак тільки після його одужання можливо було  звернення до суду.
Колегія суддів відзначає, що при застосуванні процесуальних норм слід уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до нівелювання процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Застосовуючи такий правовий підхід, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для залишення позову ТОВ «КАНТАРЕЛЛ Україна», відповідно до статті 123 КАС України без розгляду.

Що стосується доводів  МУ ДПС по роботі з великими платниками податків про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, колегія суддів установила, що ключовими спірними питаннями у даному спорі,  являються питання:
чи є обґрунтованими висновки контролюючого органу про неправомірність прийняття до заліку STARTNAFTA OU (Естонія) заборгованості ТОВ «КАНТАРЕЛЛ Україна» перед LLC «Lacq Oil» (Киргизстан), який не є стороною контрактів від 11.03.2021 №1503/21-2,  01.04.2021 №0104/2021,  21.04.2021 №2104/2021;
чи відповідає законодавству правова позиція контролюючого органу, що не можна вважати вимоги однорідними з огляду на те, що євро та долар США  (хоч і є грошовими одиницями ) є різними валютами, які згідно з умовами вказаних договорів не є рівнозначними.
Вирішуючи наведене, колегія суддів керується таким.
Відповідно до пункту 8 частини 1 статті 92 Конституції України правові засади і гарантії підприємництва, правила конкуренції та норми антимонопольного регулювання визначаються виключно Законами України.
Отже, конституційно-правова норма, яка декларує право на підприємницьку діяльність, містить застереження, що сферою його реалізації є тільки ті види діяльності, що не заборонені законом.
Законодавець вказав і на засоби обмеження - пряму заборону шляхом відсилання до поточного законодавства, в першу чергу Господарського та Цивільного кодексів України.
Так, Цивільний кодекс України (далі - ЦК України) у статті 3 констатує свободу підприємницької діяльності серед загальних засад цивільного законодавства, а Господарський кодекс України (далі -ГК України) визначає її одним із загальних принципів господарювання.
Загальні принципи підприємницької діяльності, сформульовані у статті 44 ГК України, відповідно до якої підприємництво здійснюється на основі: вільного вибору підприємцем видів підприємницької діяльності; самостійного формування підприємцем програми діяльності, вибору постачальників і споживачів продукції, що виробляється, залучення матеріально-технічних, фінансових та інших видів ресурсів, використання яких не обмежено законом, встановлення цін на продукцію та послуги відповідно до закону; вільного найму підприємцем працівників; комерційного розрахунку та власного комерційного ризику; вільного розпорядження прибутком, що залишається у підприємця після сплати податків, зборів та інших платежів, передбачених законом;  самостійного здійснення підприємцем зовнішньоекономічної діяльності, використання підприємцем належної йому частки валютної виручки на свій розсуд.
Наведений вище принцип вільного вибору і самостійного здійснення підприємцем зовнішньоекономічної діяльності, перш за все, встановлює можливість для суб`єктів підприємницької діяльності України підтримувати відносини з іноземними суб`єктами господарської діяльності з урахуванням положень Конституції та законів України, а також міжнародних норм і правил.
Правове регулювання такої діяльності, а також обмеження щодо її здійснення встановлені Законом України «Про зовнішньоекономічну діяльність» від 16.04.1991 №959-ХІІ (далі - Закон №959-ХІІ).
Закріплення принципу використання підприємцем належної йому частки валютної виручки на свій розсуд надає право підприємцям самостійно вирішувати питання про долю належної їм частки валютної виручки, тобто прибутку, отриманого від здійснення ними зовнішньоекономічної діяльності Проте цей принцип також діє з певними обмеженнями, які, зокрема, встановлені Законом №2473-VIII.
Згідно Преамбули Закону №2473-VIII, цей Закон визначає правові засади здійснення валютних операцій, валютного регулювання та валютного нагляду, права та обов`язки суб`єктів валютних операцій і уповноважених установ та встановлює відповідальність за порушення ними валютного законодавства.
Стаття 13 Закону №2473-VIII унормовує, що Національний банк України  має право встановлювати граничні строки розрахунків за операціями з експорту й імпорту товарів. Національний банк України має право встановлювати винятки та (або) особливості запровадження цього заходу захисту для окремих товарів та (або) галузей економіки за поданням Кабінету Міністрів України.
Відповідно до частини 2 статті 13 Закону №2473-VIII, у разі встановлення Національним банком України граничного строку розрахунків за операціями резидентів з експорту товарів, грошові кошти підлягають зарахуванню на рахунки резидентів у банках України у строки, зазначені в договорах, але не пізніше строку та в обсязі, встановлених Національним банком України. 
Строк виплати заборгованості обчислюється з дня митного оформлення продукції, що експортується, а в разі експорту робіт, послуг, прав інтелектуальної власності та (або) інших немайнових прав - з дня оформлення у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді) акта, рахунка (інвойсу) або іншого документа, що засвідчує їх надання.
Порушення резидентами строку розрахунків, встановленого згідно із цією статтею, тягне за собою нарахування пені за кожний день прострочення в розмірі 0,3 відсотка суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару) у національній валюті (у разі здійснення розрахунків за зовнішньоекономічним договором (контрактом) у національній валюті) або в іноземній валюті, перерахованій у національну валюту за курсом Національного банку України, встановленим на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару) (частина 5 статті 13 Закону).
Згідно з пунктом  21 розділу II Положення №5 граничні строки розрахунків за операціями з експорту товарів - 365 календарних днів.
Верховний Суд, у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду, розглядаючи близькі за змістом правовідносини у справі №1340/3649/18, виклав у постанові від 31.01.2020 висновок про те, що  надходження валютної виручки на рахунок можливе лише за дійсним зобов`язанням і не очікується за припиненим.
В такому аспекті, як зазначив суд касаційної інстанції, слід звернутися до загальних засад зобов`язального права та зауважити, що  за своїм обсягом поняття виконання є дещо вужчим, ніж поняття припинення, оскільки останнє охоплює всі випадки ліквідації зобов`язально-правового зв`язку, незалежно від виконання раніше досягнутих домовленостей.
Відповідно до статей 627, 628 ЦК України сторони вільні у виборі виду договору та його умов, а згідно зі статтею 629 цього Кодексу укладений договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Наведені вище норми цивільного законодавства в контексті спірних правовідносин кореспондуються із положеннями частини    4 статті 6 та частини 1 статті 14    спеціального Закону№959-ХІІ, якими передбачено, що суб`єкти ЗЕД мають право укладати будь-які види зовнішньоекономічних договорів (контрактів), крім прямо або у винятковій формі заборонених законами України. Крім того, всі суб`єкти зовнішньоекономічної діяльності мають право самостійно визначати форму розрахунків по зовнішньоекономічних операціях з-поміж тих, що не суперечать законам України та відповідають міжнародним правилам.
Так, одним із способів припинення зобов`язань у цивільному праві є зарахування, при якому погашаються зустрічні однорідні вимоги, строк виконання яких настав, або невстановлений, або визначений моментом пред`явлення вимоги (стаття 601 ЦК України).
Аналогічні положення містяться в частині третій статті 203 ГК України, згідно з якою господарське зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічної однорідної вимоги, строк якої настав або строк якої не зазначений чи визначений моментом витребування. Не допускається зарахування вимог, щодо яких за заявою другої сторони належить застосувати строк позовної давності і строк цей минув, а також в інших випадках, передбачених законом.
Згідно зі статтею 512 ЦК кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК).
Як мовилося вище, за договором відступлення права вимоги (цесії) №10-02-22 від 10.02.2022 LLC «Lacq Oil» (Киргизстан) відступило STARTNAFTA OU (Естонія)  належно йому право вимоги щодо сплати на його адресу за контрактом купівлі – продажу бітуму  707  827,60 доларів США.  За умовами указаного договору дана валюта була переведена в євро, у зв`язку з чим, STARTNAFTA OU (Естонія) набуло право вимагати від ТОВ «КАНТАРЕЛЛ Україна»  634  149,48 євро.
На думку суду апеляційної інстанції, даний договір не суперечить наведеним нормам цивільного законодавства, не визнаний недійсним, а відтак доводи скаржника про те, що до заліку неправомірна була прийнята заборгованість ТОВ «КАНТАРЕЛЛ Україна»   перед LLC «Lacq Oil» (Киргизстан), оскільки останній не є стороною контрактів, укладених з STARTNAFTA OU (Естонія), є безпідставними.
У постановах від 22.04.2021 (справа №806/2099/17), від 12.06.2020 (справа №805/1251/15-а) Верховний Суд зробив висновок про можливу, як правомірну, заміну експортера у зовнішньоекономічному зобов`язанні з переходом права вимоги експортера до іншого резидента.
У розвиток наведеної вище  правової позиції щодо застосування до спірних правовідносин вищезазначених норм, Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду в постанові від 29.07.2021 у справі №817/1200/15 сформулював такий висновок: у разі припинення зобов`язання за зовнішньоекономічним договором шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог у строк, встановлений нормами, в нашому випадку Закону №2473-VIII, для розрахунків у іноземній валюті, підстави для притягнення резидента до відповідальності за порушення термінів розрахунків у іноземній валюті (за ненадходження валютної виручки) відсутні, незалежно від підстав виникнення зустрічних однорідних вимог та складу учасників зарахування зустрічних однорідних вимог.
Ці висновки Верховного Суду, на думку колегії суддів, цілком застосовні у правовідносинах щодо відповідальності резидента за ненадходження валютної виручки у разі відступленні права вимоги новому кредитору.
Скаржник в апеляції указує, що для проведення зарахування необхідна сукупність певних умов, а саме: вимоги повинні бути зустрічними (тобто такими, що випливають зі взаємних зобов`язань між двома особами) та однорідними, тобто взаємні вимоги грошових сум в одній і тій самій валюті.
Як вважає суд апеляційної інстанції, такі вимоги законодавства  дотримані сторонами, адже вимоги між ТОВ "КАНТАРЕЛЛ УКРАЇНА" та STARTNAFTA OU є зустрічними, так як вони виникли із взаємних зобов`язань між двома правочинами в яких сторонами є одні й ті ж особи, а саме: в одному правочині - STARTNAFTA OU виступає кредитором, а ТОВ «КАНТАРЕЛЛ Україна» є боржником, а в іншому правочині STARTNAFTA OU виступає боржником, а ТОВ «КАНТАРЕЛЛ Україна» - кредитором.
Одні й ті ж сторони одночасно беруть участь у двох зобов`язаннях, і при цьому одна сторона перед іншою стороною за одним зобов`язанням є боржником, а за іншим - є кредитором й навпаки.
Як згадувалося вище, зобов`язання сторін за договором відступлення права вимоги (цесії) №10-02-22 та угоди №1 про зарахування зустрічних однорідних вимог складаються у зобов`язання сплатити кошти, які були переведені, відповідно до договору відступлення права вимоги в єдину валюту – євро.
Як обґрунтовано зазначив представник позивача, валюта ціни відрізняється від валюти платежу:
Валюта ціни (валюта операції) - валюта, використовувана для вираження ціни в контракті.
Валюта-платіж – це валюта, по якій здійснюється оплата товару, послуг за контрактом.
Незбіг валюти ціни і валюти платежу в зовнішньоекономічних контрактах, дозволено Національним банком України, адже це методом страхування валютного ризику.
Відповідно до підпункту 5 пункту 10 розділу III Інструкції №7 банк, крім підстав, передбачених у пункті 9 розділу III цієї Інструкції, має право завершити здійснення валютного нагляду за дотриманням резидентами граничних строків розрахунків за наявності документів про припинення зобов`язань за операціями з експорту, імпорту товарів зарахуванням зустрічних однорідних вимог у разі дотримання сукупності таких умов:
вимоги випливають із взаємних зобов`язань між резидентом і нерезидентом, які є контрагентами за цими операціями;
вимоги однорідні; строк виконання за зустрічними вимогами настав або не встановлений, або визначений моментом пред`явлення вимоги;
між сторонами не було спору щодо характеру зобов`язання, його змісту, умов виконання.
Суд першої інстанції обґрунтовано виснував, що зарахування зустрічних однорідних вимог за контрактами від 11.03.2021 №1503/21-2, від 01.04.2021 №0104/2021, від 21.04.2021 №2104/2021, укладених з нерезидентом STARTNAFTA OU, Естонія, припинило зобов`язання ТОВ «КАНТАРЕЛЛ Україна»  за операціями з експорту та імпорту товару, що свідчить про відсутність порушень граничних строків розрахунків при здійсненні зовнішньоекономічних операцій.
За умов відсутності порушень граничних строків розрахунків при здійсненні зовнішньоекономічних операцій, слід вважати правильним висновок суду першої інстанції про наявність підстав для визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 21.11.2022 форми «С» за  №956/Ж10/31-00-07-03-02-20.
Підсумовуючи наведене колегія суддів наголошує, що  у цій справі суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального права, не допустив порушень процесуального права та ухвалив законне й обґрунтоване рішення про відмову в задоволенні позову.
Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За результатами апеляційного розгляду розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями: 195, 308, 310, 315, 316, 322, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків – залишити без задоволення.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2023 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КАНТАРЕЛЛ Україна» до Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення – залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Доповідач - суддя                                                                       І. О. Турецька

суддя                                                                                           Ю. М. Градовський

суддя                                                                                           Л. П. Шеметенко

Повне судове рішення складено 22.01.2024.