КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ  СУД  
                                  
Справа №  756/15167/18
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/303/2024
 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ
16 січня 2024 року                                                                                                м. Київ
     Київський апеляційний суд в складі колегії суддів 
судової палати з розгляду цивільних справ:
                                                                                 
                                    судді-доповідача     Болотова Є.В.,
                                                     суддів:     Кулікової С.В., Музичко С.Г.,                                                                  
                                         при секретарі      Даньшиній І.Ю.,
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справуза позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк», Департаменту державної реєстрації та нотаріату про визнання зобов`язань припиненими та вилучення записів про обтяження та заборону відчуження нерухомого майна,
за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 24 лютого 2021 року, ухваленого під головуванням судді Жука М.В.,- 
встановив:
 
У листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду із названим позовом.
Після уточнення позовних вимог ОСОБА_1 просила визнати припиненими з 17 березня 2016 року зобов`язання за договором № 028/25-8 про надання невідновлювальної кредитної лінії, укладеним 15 січня 2007 року між АКБСР «Укрсоцбанк» і ОСОБА_2 ; визнати припиненим з 17 березня 2016 року іпотечний договір № 028/15-13, укладений 15 січня 2007 року між нею і АКБСР «Укрсоцбанк», про передання в іпотеку квартири АДРЕСА_1 ; скасувати запис № 16790828 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про обтяження іпотекою нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1 ; скасувати запис № 16790881 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про заборону відчуження нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1 .
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 15 січня 2007 року між ОСОБА_1 та АКБСР «Укрсоцбанк», який в подальшому змінив назву на                                 АТ «Укрсоцбанк», було укладено іпотечний договір № 028/15-13, за умовами якого позивачка передала банку в іпотеку квартиру АДРЕСА_1 на забезпечення виконання ОСОБА_2 зобов`язань за укладеним з АКБСР «Укрсоцбанк» договором від 15 січня 2007 року № 028/25 про надання невідновлювальної кредитної лінії.
ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_2 померла.
19 січня 2018 року позивачка дізналася, що в провадженні приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Білан С. В. перебуває виконавчий напис, вчинений 04 вересня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу № 17817, про звернення стягнення на предмет іпотеки за укладеним між нею та банком договором іпотеки № 028/15-13.
Позивач зазначає, що правовідносини, які виникли між банком та ОСОБА_2 на підставі кредитного договору, є припиненими у зв?язку із смертю позичальника та відсутністю спадкоємців, що прийняли спадщину.
Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 24 лютого 2021 року у задоволенні позову відмовлено.
Постановою Київського апеляційного суду від 03 серпня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення від                    24 лютого 2021 року залишено без змін.
Постановою Верховного Суду від 13 вересня 2023 року касаційну скаргу представника ОСОБА_1  задоволено частково.
Постанову Київського апеляційного суду від 03 серпня 2021 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.
У відзиві на апеляційну скаргу Департамент державної реєстрації та нотаріату просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, посилаючись на недоведенність факту відсутності у спадкодавця ОСОБА_2 спадкоємців, які проживали на час відкриття спадщини разом з нею. 
У письмовимх поясненнях представник АТ «Сенс Банк» просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення від 24 лютого 2021 року залишити без змін.
У судовому засіданні представники ОСОБА_1 вимоги апеляційної скарги підтримали.
Представник Департамент державної реєстрації та нотаріатузаперечив проти апеляційної скарги.
Представник АТ «Сенс Банк»  заперечив проти апеляційної скарги.
Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того,  щосмерть боржника в основному зобов`язанні не є підставою для припинення іпотеки з огляду на те, що спірні правовідносини допускають правонаступництво, а під час розгляду справи установлено наявність у ОСОБА_2 спадкоємців першої черги: чоловіка ОСОБА_3 та сина ОСОБА_4 . Позовні вимоги про визнання кредитного договору припиненим суд визнав безпідставними, оскільки ОСОБА_1 не є стороною кредитного договору між АКБСР «Укрсоцбанк» і ОСОБА_2 .
Проте з такими висновками суду погодитися не можна.
Встановлено, що 15 січня 2007 року між ОСОБА_1 і ПАТ «Укрсоцбанк» укладено іпотечний договір № 028/15-13, за умовам якого вона передала в іпотеку квартиру АДРЕСА_1 як забезпечення виконання ОСОБА_2 зобов`язання за договором про надання невідновлювальної кредитної лінії від 15 січня 2007 року № 028/25-8, а саме: погашення кредиту, наданого в межах максимального ліміту заборгованості до 301 208,00 дол. США, починаючи з 01 лютого 2008 року до 31 січня 2018 року в порядку платежів та нарахування процентів, передбаченому договором.
Державним реєстратором ДП «Сетам» Хибою А.В. 15 січня 2007 року внесено запис № 16790828 про державну реєстрацію іпотеки, на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний № 31765181 від 07 жовтня 2016 року та запис № 16790681, на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний № 31765181 від 07 жовтня 2016 року щодо заборони на відчуження нерухомого майна на підставі договору іпотеки, серія та номер: № 028/15-13, укладеного 15 січня 2007 року.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла.
08 вересня 2015 року ОСОБА_4 повідомив ПАТ «Укрсоцбанк» про смерть ОСОБА_2 
04 березня 2016 року ПАТ «Укрсоцбанк»  подав до Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори вимогу (претензії) від 02 березня 2016 року за вих. № 08.306-297/3290. Із вказаної вимоги вбачається, що банку стало відомо про смерть ОСОБА_2 із заяви ОСОБА_4 , заборгованість станом на 02 березня 2016 року становила у 1 815 617 грн 76 коп, а тому банк просив долучити цю вимогу до матеріалів спадкової справи.
25 березня 2016 року ПАТ «Укрсоцбанк» відправило до Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори вимогу скріплену печаткою банку та повідомило, що лист ОСОБА_4 одержаний банком 16 вересня 2018 року, з метою усунення недоліків, на які було вказано нотаріусом.
31 березня 2016 року державний нотаріус Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори за заявою кредитора ПАТ «Укрсоцбанк» завів спадкову справу № 351/2016 до майна ОСОБА_2 
04 вересня 2017 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Білан С.В. вчинив виконавчий напис, згідно з яким звернено стягнення на предмет іпотеки за укладеним між позивачкою і банком договором іпотеки № 028/15-13, а саме на квартиру АДРЕСА_1 , в рахунок погашення кредитної заборгованості
ОСОБА_2 за період з 10 грудня 2014 року до 30 травня 2017 року в сумі
1 815 617 грн 76 коп.
Згідно з інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру спадкоємці ОСОБА_2 із заявами про прийняття спадщини не зверталися.
Обґрунтовуючи поданий позов, ОСОБА_1 зазначила, що у зв`язку із непред`явленням банком у визначений законом шестимісячний строк після смерті позичальника ОСОБА_2 вимог про погашення наявної заборгованості, а також відсутності у позичальника спадкоємців, які у встановленому законом порядку прийняли спадщину після її смерті, неможливо покласти на іпотекодавця обов`язок виконання зобов`язання за кредитним договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
Згідно із ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотекодавцем може бути боржник або майновий поручитель; майновий поручитель - це особа, яка передає в іпотеку нерухоме майно для забезпечення виконання зобов`язання іншої особи-боржника. Майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов`язання виключно в межах вартості предмета іпотеки (ч. 1 ст. 11 Закону).
Згідно ч. 1 ст. 1282 ЦК України у випадку смерті боржника за кредитним договором його права й обов`язки за цим договором переходять до спадкоємців, які зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержанного у спадщину.
Відповідно до абз. 2  ч. 1 ст. 593 ЦК України право застави припиняється з підстав, передбачених абз. 1 ч. 1 цієї ж статті, а також в інших випадках, встановлених законом.
Згідно ч. 1 ст. 17 Закону України «Про іпотеку», іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом.
Відповідно до ч.1 ст. 608 ЦК України зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою.
У постанові Верховного Суду від 13 вересня 2023 року, суд звернув увагу на необхідність встановити чи прийняли спадщину спадкоємці ОСОБА_5 та чи надавала ОСОБА_1 згоду на забезпечення виконання основного зобов`язання новими боржниками.
Дослідивши наявні у справі докази, копію спадкової справи і надавши їм належну оцінку, колегія суддів встановила, що ОСОБА_3 до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не звертався. 
Відтак, ОСОБА_3 не є особою, що прийняла спадщину в розумінні               ч. 3 ст. 1268 ЦК України, і відповідати за зобов?язаннями ОСОБА_2 перед банком не має жодних юридичних підстав.
Згідно з інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру спадкоємці ОСОБА_2 із заявами про прийняття спадщини не звертались. Отже, спадщина у встановленому законом порядку не прийнята.
Протилежний висновок суду першої інстанції є помилковим.
Колегія суддів звертає увагу, що відповідно до ч. 1 ст. 523 ЦК України порука або застава, встановлена іншою особою, припиняється після заміни боржника, якщо поручитель або заставодавець не погодився забезпечувати виконання зобов`язання новим боржником.
Так, доказів того, що ОСОБА_1 надавала згоду на забезпечення виконання основного зобов`язання новими боржниками матеріали справи не містять.
Відтак, зобов`язання за кредитним договором та договором іпотеки мають бути визнані припиненими, а запис про іпотеку та заборону відчуження нерухомого майна має бути виключено з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин справи, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду від                24 лютого 2021 року ухвалене з неповним з`ясуванням обставин справи, з неправильним застосуванням норм матеріального права, а тому підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог.
У порядку розподілу судових витрат, з АТ «Альфа-Банк» та Департаменту державної реєстрації та нотаріату на користь  ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір по 1 057 грн 20 коп за подання позовної заяви та по 2 114 грн 40 коп судового збору за подання апеляційної скарги з кожного.
Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-  
   постановив:
 
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 задовольнити.
Рішення Оболонського районного суду міста Києва від 24 лютого 2021 року скасувати.
Ухвалити нове рішення.
Позов ОСОБА_6 до акціонерного товариства                  «Альфа-Банк» та Департаменту державної реєстрації та нотаріату про визнання зобов`язань припиненими та вилучення записів про обтяження та заборону відчуження нерухомого майна задовольнити.
Визнати припиненими з 17 березня 2016 року зобов`язання за договором              № 028/25-8 про надання невідновлювальної кредитної лінії, укладеним 15 січня 2007 року між АКБСР «Укрсоцбанк» і ОСОБА_2 .
 Визнати припиненим з 17 березня 2016 року іпотечний договір                           № 028/15-13, укладений 15 січня 2007 року між нею і АКБСР «Укрсоцбанк», про передання в іпотеку квартири АДРЕСА_1 .
Скасувати запис № 16790828 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про обтяження іпотекою нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1 .
Скасувати запис № 16790881 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про заборону відчуження нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1 .
Стягнути з акціонерного товариства «Альфа-Банк» та Департаменту державної реєстрації та нотаріату на користь  ОСОБА_1 по              1 057 грн 20 коп судового збору за подання позовної заяви з кожного.
Стягнути з акціонерного товариства «Альфа-Банк» та Департаменту державної реєстрації та нотаріатуна користь  ОСОБА_1 по                2 114 грн 40 коп судового збору за подання апеляційної скарги з кожного.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного судового рішення.
 
Повний текст складено 26 січня 2024 року.

Суддя-доповідач                                                                                           Є.В. Болотов 

 
 
Судді:                                                                                                             С.В. Кулікова

  
                                                                                                                           
                                                                                                                        С.Г. Музичко